Běh v parném létě žádá aklimatizaci, hrozí křeče z přehřátí
![Běh v parném létě žádá aklimatizaci, hrozí křeče z přehřátí](https://farm8.staticflickr.com/7654/27627657663_37e4072762_o.jpg)
Běhat ve vedrech? Ano, ale… Během fyzické zátěže v teple dochází ke zvýšenému pocení, roztažení cév povrchu těla, zrychlené srdeční frekvenci a k vyšší spotřebě kyslíku. Sport v létě je energeticky náročnější, zásoby svalového glykogenu klesají rychleji. Pomůže trénink a aklimatizace.
Kombinace rychlejších energetických ztrát s úbytkem tekutin a iontů v horku vede k rychlejšímu nástupu svalových křečí a únavy, ale je rizikem i pro závažnější život ohrožující stavy. Prevencí vzniku tzv. poruch z tepla je trpělivost a postupná aklimatizace, tedy postupné zvyšování tréninkové zátěže, které vyvolá adaptační schopnost organismu s šetřením iontů i glykogenu v teple.
Vedle toho je před sportem nutno zajistit dostatek sacharidů, iontů a tekutin a tekutiny doplňovat i během běhu. Těmito způsoby se oddálí vznik svalové únavy, křečí, ale i závažnějších stavů jako je tepelné selhání a vyčerpání.
Běžně používaným názvem pro přehřátí organismu je úpal (úraz horkem). Mezi rizikové faktory, které usnadňují jeho vývoj, patří věk nad 65 let, snížená fyzická zdatnost, netrénovanost v teplých podmínkách, dehydratace (ztráta tělesných tekutin), předchozí nevyspání, stav akutního infektu horních cest dýchacích anebo časné období po něm, nadváha, chronická srdeční onemocnění, chronická plicní onemocnění aj.
K úpalu jsou náchylní také jedinci, kteří se posilnili alkoholem, ať již před sportem, anebo večer před ním. Vliv mohou mít i některé léky, zejména psychoaktivní, například opiáty, sedativa, antidepresiva, antiepileptika, lithium, antihistaminika apod. Negativní vliv mohou mít také diuretika (odvodňující léky) anebo betablokátory, užívané u kardiovaskulárních chorob. Povzbuzující drogy (amfetaminy, kokain, extáze, ale i efedrin apod.) jsou další skupinou látek, které přispívají k přehřátí organismu zvýšením teploty těla.
Poruchy z tepla, které často vidíváme zejména u maratonských běžců, mají i svoje odborné názvy a dělí se do tří stupňů podle závažnosti na křeče z horka, tepelné vyčerpání a v nejtěžším případě tepelné selhání.
U sportovců v horkém počasí se můžeme setkat i s křečemi z horka, které jsou následkem ztráty vody a minerálů nadměrným pocením. Příznakem jsou svalové křeče a únava. Zde pomůže zastavit, doplnit chybějící tekutinu s minerály a protáhnout svaly. Typické jsou svalové křeče na začátku sezony, kdy nejsou ještě trénované svaly. Prevencí je tedy dobrá kondice, strečink a postupná aklimatizace, tedy postupné zvyšování tréninkové zátěže v teplých podmínkách.
Závažnějším stavem je tepelné vyčerpání, které je způsobeno selháním krevního zásobení a tím nedostatečným průtokem krve svaly a kůží. Projeví se tím, že nadměrné pocení zcela ustává, sportovec se tedy přestane potit, dochází k mrazení, husí kůži, slabosti, závratím, poruchám zraku a bolestem hlavy. Kůže je suchá a horká. Prevencí je dostatečný příjem vody před cvičením a náhrada vypocené vody i během běhu. V rámci první pomoci je potřeba kromě zajištění přívodu tekutin i chladit (studenou vodou, ledem, fénem nebo dle možností).
Nejvyšším stupněm poruchy z tepla je tepelné selhání, kdy dochází k selhání krevního oběhu a funkce životně důležitých orgánů jako jsou srdce, ledviny a játra. V mozku dochází k překrvení, otoku a drobným krvácením. Svaly podléhají rozpadu, tzv. rhabdomyolýze. Jedná se o stav, který má vysoké procento úmrtnosti nebo trvalých zdravotních následků.
Tepelné selhání vzniká z tepelného vyčerpání a varovným příznakem je zmatenost, která následně přechází do ztráty vědomí. Mohou být i záchvaty křečí. Kůže je podobně jako u tepelného vyčerpání horká, suchá a bledá. Tito běžci vyžadují urgentní lékařskou pomoc a hospitalizaci, v rámci první pomoci je zde opět na místě chlazení.
V těle trénovaných sportovců dochází k takovým změnám, které následně vedou k vyšší odolnosti proti únavě, svalovým křečím i poruchám z tepla. Aklimatizace na teplé počasí však vyžaduje opravdu fyzickou zátěž organismu v teplých podmínkách. Samotný pobyt na sluníčku nestačí. Vycvičit se tak postupně můžete až ke stavu, kdy se zrychlí pocení a odvod tepla z těla, tedy zpomalí se nárůst teploty organismu a získáte vyšší toleranci vůči horku.
Vedle toho pravidelným tréninkem v teple dochází k adaptačním změnám složení potu a moči, kdy se výrazně snižují ztráty iontů. Zvyšuje se objem plasmy a lépe se prokrvuje kůže. U sportovců dochází tréninkem i k šetření energetických zásob glykogenu, které pak vydrží déle. Oddaluje se tedy nástup svalových křečí i únavy.
Organismus je v tomto smyslu velmi inteligentní a schopný adaptace na okolní podmínky, a proto se postupné zvyšování zátěže a trpělivost v rámci pravidelného tréninku vyplatí.
MUDr. Jana Neuwirthová, Ph.D., lékařka, poradce pro sportovní medicínu, hobby běžkyně
Komentáře (Celkem 0)
ddddd
11.07.2016 17:34:53
Běhat ve vedrech? Ano, ale… Během fyzické zátěže v teple dochází
ke zvýšenému pocení, roztažení cév povrchu těla, zrychlené srdeční
frekvenci a k vyšší spotřebě kyslíku. Sport v létě je energeticky
náročnější, zásoby svalového glykogenu klesají rychleji. Pomůže
trénink a aklimatizace.
Odkaz
na článek
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.