Jaké to je být poslední v cíli prvního závodu
![Jaké to je být poslední v cíli prvního závodu](http://farm9.staticflickr.com/8390/8614914241_6fa300b535_o.jpg)
„Tak já poběžím taky,“ říkám u pokladny prvního ročníku olomouckého půlmaratonu a troufám si na desetikilometrový závod pro amatéry. „Ses zbláznila?! To nezvládneš, neblbni. Víš, kolik je to koleček na stadionu?“ kulí na mě oči přítel, vášnivý běžec.
Rozhodl se před třemi lety vyrazit na těch 21 a kousek a já mu chtěla dělat doprovod. Za tu dobu, co se bude trápit na trati, si já dám kávičku a dortík v oblíbené Café La Fée. Pokecám s holkama, na pořadu budou jistě nejnovější drby. Jenže ani jedna z přítelkyň neměla čas.
Nechtělo se mi někde zbůhdarma tvrdnout, takže ve chvíli, kdy jsme šli vyzvednout přítelovo závodní číslo, jsem požádala prodavače o registraci taky. Nějak mi to vyklouzlo z pusy. V ten moment jsem netušila, do čeho jsem se to namočila. Ani jsem si nedokázala vybavit, kdy naposledy jsem uběhla delší vzdálenost než na tramvajovou zastávku. Prostě klasická kancelářská krysa, co ráda vysedává po kavárnách, občas si jde zatančit anebo zajógovat.
Dostala jsem číslo F1084. Na startu jsem v amatérském oblečku vypadala směšně, takový omšelý favorit vedle vytuněných porscháků. V hroznu namakaných běžců mi bylo nad slunce jasné, že hájit budu nějaké z posledních míst. Jestli vůbec přežiju. Než jsem minula startovací čáru, přesvědčovala jsem sama sebe, že když bude nejhůř, přejdu na indiánský běh nebo rychlochůzi.
Tělo vedle těla se rychle vydalo vstříc dalšímu osobnímu rekordu, za druhou zatáčkou už byli hlavní borci a borkyně tmavé pleti s dlouhýma nohama v nedohlednu. Dokonce jsem přestala stačit důchodcům. Pořád jsem ale běžela, v uších mi řvala Nirvana z empetrojky, kterou jsem si strčila společně s dvoustovkou do trenek. Dech mi ještě stačil, dobrá nálada se mě držela jak pot na zádech.
Uběhlo pár minut a já byla úplně poslední. Za mnou už jen policejní auto a slečna pořadatelka na kole. Podívala se na mě, tak nějak s lítostí i pobaveně, a že mi prý bude dělat společnost, aby se mi nic nestalo. Poděkovala jsem a běh vystřídala rychlá chůze. Dost brzo, řekla jsem si v duchu. Člověk by měl víc vážit impulzivní nápady, běžet deset kiláků není výšlap na Petřín.
Po asi dvaceti minutách mi slečna sdělila, že jsem mimo limit, že tímhle tempem už nestihnu půlmaraton doběhnout a že jestli chci, mám běžet na vlastní pěst. Na diskuse, že já jsem „jen“ na deset, jsem raději nechtěla plýtvat silami. Mám před sebou ještě hodně kilometrů.
Policajti mi zamávali a já pokračovala v počítání raz dva, raz dva, levá pravá. Za pár minut jsem měla pocit, že mi odpadnou nohy a vypadnou plíce. Vážně jsme začala uvažovat o tom, že to zabalím a půjdu na pivo. Co čert a osud nechtěl, v ten moment ze zatáčky vyjel modrý kombík, okénko stažené a z něho trčela hulákající hlava mého otce, ať sakra makám a neflákám se. Trochu naštvaně jsem se na něho usmála a šlápla do bot.
Nebudu se tady dlouze rozepisovat o tom, jak jsem navzdory původním plánům skoro celou trasu běžela, protože mi bylo trapné se před fandícími lidmi šourat, ani jak jsem se na to chtěla znovu vykašlat, když kolem mě lehce jak vánek prolétly černé gazely, když se vedle skoro skácel závodník, když mě podruhé předběhl šnečím tempem asi osmdesátiletý chlapík…
Do cíle jsem dorazila v čase 1:27:54 a myslela si, že pojdu.
Další den jsem se dobelhala pro noviny. Vyšly výsledky a podle očekávání jsem byla nejposlednější z posledních. Ale nevzdala jsem to, doběhla jsem. Následujících deset dní to bylo peklo, schody do prvního patra jsem lezla celou věčnost, i spánek byl krutý. Přesto mě olomoucká premiéra neodradila. Spíš naopak. Začala jsem běhat, někdy ráno před prací, jindy večer s přítelem. Samozřejmě uběhne víc za míň času, ale i já se zlepšuji. Rok nato už jsem byla na olomoucké desetikilometrovce třetí od konce! Udělala jsem svůj další osobák: 01:17:16.
A protože je život plný výzev, bezhlavého rozhodování a já jsem ve svých třiceti nepoučitelná, uvrtala jsem se do dalšího boje. Vsadila jsem se s vlastním otcem, že dám letos v červnu olomoucký půlmaraton. V sázce je hodně, když to zvládnu, mám jistou basu zaručeně pravého francouzského šampaňského. Když ne, kupuji patnáctiletou whisky.
Trénink jsem rozjela zatím na půl plynu s ohledem na počasí a taky kolena po zimě nějak vržou. Před sebou mám necelé tři měsíce – zatím jsem si koupila lepší boty a běžecké kalhoty se třemi pruhy. A příští týden už si konečně nechám vypracovat tréninkový plán a doladím techniku. Tu pro mě zatím nepředstavitelnou štreku (22 km je to mezi Olomoucí a Prostějovem) prostě zdolám.
Kateřina Farná
Komentáře (Celkem 35)
behej.com 03.04.2013 21:18:08
„Tak já poběžím taky,“ říkám u pokladny prvního ročníku
olomouckého půlmaratonu a troufám si na desetikilometrový závod pro
amatéry. „Ses zbláznila?! To nezvládneš, neblbni. Víš, kolik je to
koleček na stadionu?“ kulí na mě oči přítel, vášnivý běžec.
Odkaz
na článek
Nelahozeves
filipoinzagi
03.04.2013 21:30:54
přesně před rokem jsem tohle zažil na svých prvních závodech na
desítku ve Veltrusech, kdy jsem doběhl poslední s časem kolem 1:20. Za mnou
sbírali pásky a já to prostě došel. Za půl měsíce to bude rok, tak
uvidím, za kolik to dám tentokrát
grandececo
03.04.2013 21:42:42
>> filipoinzagi, 03. 04. 2013 21:30:54
Teda na to, že před rokem jste měl 1:20 a teď koukám osobák pod 45, tak klobouk dolů :)
A paní Kateřině hodně fandím, takový běžci jsou mi sympatičtí, já být v jejich kůži, tak bych do toho asi nikdy nešel.
Brno
Petr Kaňovský
03.04.2013 21:50:45
>> filipoinzagi, 03. 04. 2013 21:30:54
Já si pamatuji na svůj první maraton ve Stromovce 2008, kde mi zbourali cíl dříve, než jsem doběhl, samozřejmě beznadějně poslední. Nedali mi ani tu polévku, či jaké občerstvení tam tehdy měli, protože i toto sbalili dříve, než jsem doběhl. Na dalších maratonech to pak bylo stále lepší a nakonec jsem se dostal až do kategorie Mistrovství republiky.
Kateřině i Tobě přeji do dalšího běhání jen to nejlepší!
rudo
03.04.2013 22:03:36
po asi 10 rokoch nicnerobenia pricom predchadzajucih 10 boli tiez len choroby a zranenia…som sa rozhodol zacat sa hybat av terminovke som nasiel beh do vrchu – setri to nohy dopad nie je tak tvrdy ako ked sa bezi po rovine. Krasny zavod KOM – King Of the Mountain, 30km stale dokopca na vrch vyhasnutej sopky. vsetci zmizli po prvom km a mne uz dosiel dych po 4 a 1/2h som dorazil do ciela svojim opatrnym poklusom a v cieli na mna cakali a dali mi aj dojest vsetku polievku co nepojedli ti predo mnou zavodnici boli uz medzitym odvezeni autobusob do klubovej miestnosti a boli davno opsrchovani. Ten bezecky klub si vazi kazdeho bezca velmi dobre vedia ze musi byt vzdy niekto posledny ak by ten posledny nebezal tak by postupne bezal len vitaz, lenze aj ten by bol vlastne posledny vsak ano ?
Ústí nad Labem
1bubo.bubo
03.04.2013 23:04:20
Moc pěkný příběh – líbí se mi ta zarputilost Kateřino, hodně pohody do
následujících měsíců tréninku, protože cesta je cíl
a cíle určitě dosáhneš.
Prostě to dáš. Držím pěsti
Motor České Budějovice
Jachym
04.04.2013 08:35:20
Já jsem podobnou zkušenost neprožil. Od mládí jsem dost sportoval a loni na prvním závodu (Kbelská desítka) jsem doběhl ještě v první čtvrtině startovního pole. O to víc právě obdivuji příběhy jako je ten Kateřiny a přispěvatelů v této diskusi, kteří se z nuly (lépe řečeno z posledních pozic) posunuli a stále posouvají výsledkovou listinou vzhůru. Vůbec nevím, zda mě osobně by trpká zkušenost z posledního místa neotrávila a nezpůsobila konec mého běžeckého usilování.
Praha
Bezz
04.04.2013 10:17:53
Neskončil jsem tedy nikdy úplně poslední, prozíravě jsem si totiž vybral jako svůj první závod Nikerun 2011, kde bylo naštěstí nepřipravených prvoběžců hodně, takže i s časem někde nad 1:14 jsem měl za sebou zhruba tisíc pomalejších závodníků, přičemž další desítky vůbec nedokončily. Závod byl pro mě ale tak odstrašující, že jsem se dalším přes rok úspěšně vyhýbal.
Za výsledek se zpětně nestydím, třebaže vzhledem k mému věku byl skutečně strašný, dal mi ovšem motivaci k tréninku.
Praha
Eva
04.04.2013 11:08:35
Já na své první desítce byla také poslední . Také za mnou jel pořadatel
na kole (manžel, který běžel vpředu, říkal, že ani moc nešlapal).
Doběhla jsem tehdy těsně pod hodinu. Dnes běhá už mnohem více lidí,
takže s tímto časem nejsem rozhodně poslední, ale zážitek zůstane do
konce života. Hlasité komentáře pořadatele do mikrofonu a …„závodnice
Eva stále běží“, to se nezapomene. Blahopřeji k odvaze vyběhnout
poprvé a zůstat u toho!
Praha
Kunaba
04.04.2013 18:10:35
Můj první závod byl Memoriál Karla Raise v Lounech na 15km. Vzpomínám si, že jsem trénoval speciálně jen na tento závod cca měsíc v objemu 90–100km. Závod jsem rozbíhal jako naprostý amatér, to je sprintem prvních cca 200m za R. Štefkem a Keňany, no a pak už jsem se jen propadal a propadal startovním polem, až jsem někde mezi pátým a šestým km s totálním pícháním v boku, kdy mě navíc předbíhal běžec ročník nar. 1926 zjistil, že za mnou už je jen jedna žena a poté sběrný vůz. Sebral jsem všechny zbytky sil, na trati jsem se zmíněným dědou zabojoval a do cíle se protrápil v čase kolem 1:14min, přičemž jsem do cíle stačil udolat 14 závodníků. Neskončil jsem sice poslední, ale bylo to na „domácí půdě“ nepříjemné. Od té doby jsem nevynechal jediný ročník a vloni, na 10. pokus jsem se dokonce dostal i na pódium jako devátý nejlepší. Ať to běhá všem
Bílovice-Lutotín
katkaty
04.04.2013 20:40:16
Tak já jsem věčný začátečník a letos jsem se přihlásila na
Boskovický běh. Hmm takže 12,5km na mě čeká za necelý měsíc a
nejdelší vzdálenost jsem uběhla dneska celých 10 km, ale běhám šnečím
tempem takže počítám, že taky doběhnu poslední Takže vám držím pěsti
paní Kateřino a do toho. Taky jsem nad Olomouckým půlmaratonem
přemýšlela, ale nevím no. Dělá mi problém koleno
Nina H.
04.04.2013 21:06:27
Minulý rok v auguste sme sa s priteľom 2 týždne po polmaratóne
v Rajci vybrali na horský Run and Walk polmaratón na Skalke…Nielenže
všetci pretekári vyzerali oproti nám ako grécke sochy, ale ja osobne som
dobehla s časom cez 3 a pol hodiny (stratila som sa na „blbuvzdornej
trase…“ )a
predposledná (za mnou už boli len chodci)ale o rok idem zas, tá príroda a
beh v nej bolo niečo krásne, takú eufóriu som nezažila ani po osobáku
v Bratislave. Len teda dúfam, že to bude aspoň pod 3 hodiny
Praha 12 - Modřany
Mirek Kostlivý
04.04.2013 21:45:53
Já byl při běhu poslední jenom jednou v životě. Ale vůbec mi to
nevadilo, protože jsem si udělal do dneška platný osobák na 5km. Jenom mně
mrzí, že mi chyběly 3s pod hranici 20 minut. Ale možná to bylo tím, že
jsem na té dráze v Houštce ve Staré Boleslavi před 5-ti lety kroužil po
té dráze v posledním kole sám, samotinký Ostatní soupeři již byli
dávno v cíli …
Brno
Petr Kaňovský
04.04.2013 22:01:03
>> Mirek Kostlivý, 04. 04. 2013 21:45:53
Já měl osobáky z více závodů, kde jsem byl poslední, konkrétně se jedná o 400m, 800m a 1500m, vše na atletické lize (400 a 800m jsou ještě stále platné, na 1500m při aktuálním osobáku jsem byl předposlední). Zejména na těch 400 a 800m jsem ale ani nedoufal, že bych snad neměl být poslední, na obou vzdálenostech mi všichni soupeři utekli „o parník“.
Bratislava, Ruzinov
PALOsvk
04.04.2013 22:08:54
Hmm ja som viac krat skoncil posledny v behoch na drahe na mitingoch GP
Slovensko. Co sa vsak tyka prveho behu, tak…skoncil som posledny v mojom
prvom a zatial poslednom behu „3000m cez prekazky“ na Majstrovstvach SR
v atletike Napriek tomu,
ze nas startovalo 6, tak 2 nedokoncili a ja osm skoncil osamoteny na jasne
poslendom 4. mieste. Bolo hnusne dazdive zimne pocasie, polovica ludi to
zabalila prvy den majstrakov a vodna priekopa mi nerobila v takom pccasi ziadny
problem. Napriek tomu je to dodnes moje najlepsie individualne umiestnenie na
MSR v atletike a hoci som len v podstate doklusal posledny kilometer (vedel
som ze sa uz vyssie nedostanem), som rad ze sa mi podarilo kazdu jednu prekazku
krasne preletiet a kazdu jednu vodnu sa krasne odrazit od dreva bez spadutia do
priekopy
Gorog
05.04.2013 22:11:59
Pěkné Mě to stejné čeká približně za týden běh skoro 10km na Pálavě. Začal jsem běhat v práci od října každé úterý a čt když dovolilo zdraví a počasí ale běhal jsem i při –10 ve sněžení. Ha tento rok jsem naběhal už 65km což je o 65km více než minulý rok touhle dobou. Do konce roku 2012 jsem to nezaznamenaval. Kazdopadne limit je 2.5h což je v pohodě a hned potom je vinný košt v Bavorech:-) Pod hodinu to pravděpodobně nebude ale 7min/km by mělo jít. Na rovince mam 6min/km při 5km běhu..))Kdyby něco tak to prostě dojdu..
Rozárov
kotak
06.04.2013 21:01:02
To bylo moc pěkné čtení, Kateřino, klobouk dolů. Jenkote, lidičky, fandím všem. Já šel do mého prvního závodu, což byla loni na podzim Velká cena Monaka (10 km) s tím, že hold někdo musí být poslední. Kupodivu jsem nebyl. Čas 53 a nějaké drobné mě ale opravdu hodně přeqapil. Za dva týdny mě čeká první půlmaratom v Pardubicích, ale jak psal výše kolega, no tak to dojdu no, ale do limitu bych se snad, i díky zdravotním problémům měl vejít. Tak ať nám to všem pěkně ve zdraví běhá!!
grandececo
06.04.2013 21:10:36
>> kotak, 06. 04. 2013 21:01:02
S Monakem za 53 za sebou v Pardubicích necháte třetinu startovního pole, osobní zkušenost. Kein stress :)
Rozárov
kotak
06.04.2013 21:20:32
>> grandececo, 06. 04. 2013 21:10:36
Ale kdepak, mrkni do výsledkové listiny a uvidíš, že jsem se od konce zase tolik nevzdálil, HI. A s těmi Pardubicemi si říkám, jestli jsem se neunáhlil. Jak jsem o tom tak trochu přemýšlel, tak asi bude docela deprimující, když mě Mireček bude předbíhat ještě někde ve druhé třetině prvního kola a po druhé, což bude asi přímo sebelikvidační, někde kousek za začátkem mého druhého kola. HI, to bude teda mazec, ale další zkušenost.
Blazniva behna
08.04.2013 16:16:15
Pekny den vsem, musim priznat, ze mi vase pozitivni reakce udelaly radost a jeste vic me nakoply smerem ke skutecne pulmaratonove pripravce. Ba co vic, vidina cilove pasky za tri mesice v Olomouci me strhla natolik, ze jsem si zalozila profil jak na Behej.com, tak i na Facebooku. Oboje ma pro me hlavne motivacni charakter, aby nebylo az tak snadne se z treninku a zavodu vyvliknout. Takze pokud budete mit chut, sledujte Blaznivou behnu a jeji bezecke lopoceni. Hodne sil a radosti z pohybu, preje Katerina Farna alias Blazniva behna. http://www.facebook.com/BlaznivaBehna
vsara
08.04.2013 20:59:29
>> rudo, 08. 04. 2013 20:46:26
Krráááá. Souhlasím. Vrány se na facka buk nedostanou. Koneckonců, vy se taky nadostanete na naše ptačí zprávy. Krráá,krá.
Sára
Blazniva behna
09.04.2013 10:17:17
Zdravicko, budu se snazit jsem obcas neco hodit. Rudo, ty zijes v Australii? Jak se beha tam? >> rudo, 08. 04. 2013 20:46:26
rudo
09.04.2013 19:56:58
>> Blazniva behna, 09. 04. 2013 10:17:17
jj, MEL, ako sa tu beha ? Vies ono je to len povera ze sme tu upside down, teda dolu hlavou a ze to vyzera ze ma spadnut dole zo Zemegule do vesmirneho priestoru. Nas pritazlivost taha do stredu Zeme rovnako ako je to v Europe, a tak na bezeckcyh botach netreba mat nejake lepidlo k zemi. Tu konkretne takmer nikdy nemrzne a nie je sneh, takze z toho hladska sa da behat 365 do roka a koli snehu treba daleko cestovat, ale na drhej strane su to dlhe obdobia s teplotami okolo 40 a velmi suchym alergickym vzduchom z pusti a behat sa moc neda a ani skoro rano ti to nepomoze kedze v noci sa neochladilo. Pretekov je to spursta kazdy vikend, pravidelna bezecka oddielova liga na vsetkcyh urovnicah velmi silne veteranske hnutie atd a preteky su tu najdrahsie na svete, bezecke boty su tu najdrahsie na svete.
Domace kvalifikacne limity na velke IAAF akcie su tu ovela prisnejsie ako tie SVK zvazu a aj ovela prisnejsie ako CZE zvazu, napriklad maratonci ako chcu snivat tak ani pod 2:12 im neda istotu
Blazniva behna
10.04.2013 14:47:37
>> rudo, 09. 04. 2013 19:56:58
dokazu si predstavit, ze fyzikalni zakony vcetne gravitace vypadaji u protinozcu celkem stejne jako tady u nas ve stredu Evropy :) Do Ceska jeste jaro nedorazilo, vsichni ho s napetim vyhlizime, pac slunecniho svitu je fakt nedodstatek. Ja bych mela urcite velkej problem s tim suchym vzduchem, ale zase telo si dokaze na ruzne podminky zvyknout. takze ty normalne zavodis? Nebo jsi svatecni bezec?
rudo
10.04.2013 20:54:08
>> Blazniva behna, 10. 04. 2013 14:47:37
Koli zlemu zdravotnemu stavu a chronickemu zraneniu som nezvaodil dlhe dlhe roky, teraz si obcas dam nejaky putak parkrat do roka, ale zato som v chodeckom oddiely a asi 6 rokov zavodim praavidelne chodzu. Ale teraz sa dobre rozbehavam, takze uvidime. Ale skutocne bezecke zavodne plany leiza v strednej europe, to poznas pachatel sa vracia na miesto cinu, aj ked za tu dobu mnohe preteky zanikli, mnohe sa zmenili do neakceptovatelnosti ale zase su mnohe nove na ktore sa tesim, najme tie lesne a horske.
Gorog
14.04.2013 19:30:01
Mam za sebou svuj prvni zavod okolo palavy. 9km za 1h11min, ten kopec co byl na zacatku jsem fakt nedaval, ale posledni jsem nebyl a po rovince se tomu dalo rikat i beh. Zda se mi nepredstavitelne ze to nekdo dal za 32min)) http://okolopalavy.cz/…-palavy.html
Blazniva behna
17.04.2013 10:16:12
ahoj, to je dobrej cas. Co chystas dalsiho? a kde trenujes? http://www.facebook.com/BlaznivaBehna >> Gorog, 14. 04. 2013 19:30:01
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.