Jak se rodí běžkyně: Adaptace bez legrace
Na kladenský maraton jsem se přihlásila koncem května. V červnu trénovala na půlmaraton v Novém Veselí, poté regenerovala, chvíli přešlapovala na místě a minulý týden to přišlo. Ten neodbytný pocit, že TEĎ je čas začít se opravdu připravovat na maraton. Mysl rozhodla, tělo zpozornělo.
Volné pond?lí, v úterý do batohu b?hací výbavu a hurá na tra?. V pr?b?hu dne se stalo n?co, s ?ím jsem nepo?ítala. Vyšel ?lánek, já našla ?tená?e a za?ala se t?šit, že se alespo? s ?ástí z vás v zá?í potkám na trati. Podpora vyjád?ená v komentá?ích i mimo n? dala maratonské p?íprav? další rozm?r. Zatím pro to nemám jméno – možná n?kdo znáte výraz pro kombinaci radostného p?ekvapení, obav ze zklamání a chuti to dokázat. Pokud ano, sem s ním. Bude se hodit!
Úterní kopce v Prokopském údolí jsem brala jako rozb?hnutí k tréninkovým výkon?m, které m?ly následovat. Ve st?edu jsem ve Stromovce hypnotizovala hodinky ve snaze „urvat“ tempo 5 min/km. ?tvrte?ní trénink na dráze se za?adí mezi ty památné, o n?m ale až za chvíli. V pátek jsem v p?edtuše fiaska vyb?hla až po setm?ní. Když b?žec b?hem dvou kilometr? p?tkrát zastaví, aby si p?evázal tkani?ky, n?kde po cest? se stala chyba. Na výchovu bych to nesvád?la, ve školce jsem byla jedna z prvních, kdo dal tkani?ky (ob?!) pod dv? minuty.
Znáte ten pocit, když to prost? neb?há? Vypadat to m?že t?eba takhle:
Trénink týdne: ?tvrtek 19.?ervence – úseky na
dráze
Venku se stahují mra?na a letmé zhodnocení celkové kondice dává tušit, že splnit tréninkový plán se poda?í jedin? omylem. Za?íná pršet. ?ekání na ideální b?žecké po?así by m?lo za následek pr?m?rnou m?sí?ní kilometráž kolem 10 km, a tak po?así ne?eším. Vyplatilo se – ve?erní sv?tlo, po bou?ce, vzduch se pro?istil. Cihlov? ?ervená dráha, tráva jarn? zelená a nad tím vším se klenou dv? (!) duhy.
Vybíhám s pocitem „trénuji na maraton a te? to všem
nat?u“. Ehm…možná až p?íšt?. Rozklus je ale
koneckonc? rozklus, že? Není t?eba se znepokojovat. Následující dvoustovky
m? vrací do reality. Po páté vydýchat a rozb?hnout se do prvního
z „kilák?“. Zkusila jsem to dvakrát. První ?ty?stovku obíhám za na
b?žeckém serveru nepublikovatelný ?as. Nevadí, zkusíme to znovu. Druhý
pokus jsem ukon?ila volným cvalem k láhvi s vodou, posbírala plíce a
opustila bojišt?. Jsem vážn? ráda, že Ivo Domanský to zná jen
z vypráv?ní a že m? u toho nevid?l. A také, že mi ?ekl „zvolni“ a
já koncem týdne za?ala tušit, jak na to.
Sta?í se zastavit a podívat na v?c s odstupem, ur?it? to znáte. Trocha matematiky. Avizovaných 50–60 km týdn? v kv?tnu a ?ervnu vyd?lených po?tem trénink? dává pr?m?rnou délku b?hu kolem deseti kilometr?. Minulý týden jsem v p?ti (plus jednom mizerném) trénincích urazila p?es 70 km. A máme to. Pak jsem si podle jednoho z témat na fóru vzpomn?la, že bylo vedro. Svou roli sehrály i ortopedické vložky, díky nimž si znovu „užívám“ pocit, jaké to je rozeb?hnout se poprvé. Já nestagnuju, já se adaptuju!
A tak jsem se rozhodla nepanika?it a na zbytek týdne se stala „nestranným“ pozorovatelem n??eho, co vedle adaptace považuji za pokus t?la na poslední chvíli ukecat rozum, že maraton není dobrý nápad.
Sobotní výb?h do Klánovického lesa ješt? bolel (díky Jitce za trp?livost). V ned?li jsem po 12. kilometru našla chu? i sílu úpln? p?irozen? zrychlit na tempo 5 min/km.
Minulý týden jsem zjistila dv? v?ci. Jak je všechno relativní. V týdnu, který považuji za nevyda?ený, jsem naskládala 74 km. A také, že úbytku motivace a elánu lze ?elit ohlédnutím za úplným za?átkem. A tak jsem se podívala na b?eznovou kilometráž a fotku z prvního p?lmaratonu, o kterou se s vámi tímto d?lím. Inu, pokrok tam je. A ne že ne.
Radost z b?hání a hezký den p?eje
Katka Klouparová aka KaaczaVýkonnostní tabulky Katky Klouparové
Diskuse na téma Maraton Kladno 2007 na fóru
Diskuse o kladenském maratonu z lo?ska
Fotografie z Kladenského maratonu 2006
Poradna k maratonskému tréninku