Zemřel Ivo Domanský, dobrá duše českého běhu
![Zemřel Ivo Domanský, dobrá duše českého běhu](http://farm9.staticflickr.com/8488/8165038852_31a55f67b8_o.jpg)
Jsou zprávy, které se nepíší snadno. Jednou z nich je ta, že v noci, ve věku nedožitých 75 let, zemřel Ivo Domanský – dlouholetý vytrvalec, trenér, publicista, moderátor závodů, výkonný tajemník Sdružení organizátorů běžeckých závodů a především dobrá duše českého běhu. Poslední rozloučení proběhlo v pondělí 12. listopadu ve velké obřadní síni krematoria v pražských Strašnicích.
Znal ho snad každý, kdo se kdy vypravil na nějaký běžecký závod. Ivo Domanský byl možná někdy přehlédnutelný, ale přeslechnout jste ho nemohli. Mnoho závodů moderoval, na jiných prodával časopisy a knihy a především povzbuzoval, nejen své kamarády. Vždy byl dobře naladěný. Chodil na mistrovské akce, ale potkat jste ho mohli i na těch nejzapadlejších pouťácích.
Znal se vlastně s každým. O těch nejlepších i o těch, kdo dobíhali do cíle poněkud později, věděl skoro všechno. Kde pracují, jak žijí, kolik mají dětí a jaké jsou jejich osobní rekordy. Závody nejen pomáhal organizovat a prožíval, ale také o nich dlouhá léta psal. Nadšeně a s jasným názorem, který ne vždy vyvolával souhlasné reakce.
Běhání bylo jeho životem. Říkával, že to byl vztah, který mu mnohé jiné vztahy rozbil. První závod absolvoval v roce 1957, poslední před třemi roky. Kdo ho poznal až v pozdějším věku, možná neví, že to byl běžec velmi dobré úrovně: s maratonem za 2:44 a desítkou těsně pod 35 minut.
Když se dnes někdy píše a mudruje o tom, kdo a co všechno stojí za současnou popularitou českého běhu, trochu nespravedlivě se zapomíná právě na Iva Domanského.
Udělal pro něj strašně moc. Zejména v letech, kdy tento sport nebyl ještě tolik „in“. Vydával vlastně na koleni oblíbenou termínovku (a časopis Maraton – běhy mimo dráhu), vozil ji na závody, nabízel propozice, pomáhal pořadatelům, byl činný ve veteránském hnutí, propagoval běhy do vrchu i dálkové pochody. Pamatuji si ho, jak ještě ne tak dávno čtvrtek co čtvrtek chodil s disketou do redakce Sportu, kde vycházely jeho krátké pozvánky na víkendové závody. A podobný servis dodával i do jiných novin.
Na konci letošního září se nečekaně ohlásil na návštěvu do redakce Behej.com. Dal si kávu a nad ní prohodil, že termínovku na rok 2013 už nechce dělat sám a že by ji rád pojal jako společný projekt. A hned s elánem chrlil nápady, jak by se dala vylepšit, co bychom mohli vypustit a co v ní určitě ponechat, jaký má být formát, co si kdo vezme na starost. Prostě typický Ivo.
„To víte, příští rok mi bude pětasedmdesát a to už tady taky nemusím být,“ usmál se pak.
Brali jsme to jako další z jeho pesimistických bonmotů, jakých ze sebe v posledních letech trousil spoustu. Tento se bohužel naplnil.
Iva Domanského a jeho nevšední život si můžete připomenout v autobiografickém seriálu Už jen z tribuny, který psal na pokračování před čtyřmi roky.
Komentáře (Celkem 120)
Praha 12
Šťastný Tomáš
06.11.2012 19:25:21
Při každém závodě a tréninku mě bude Ivo nadále provázet a povzbuzovat a určitě nebudu sám.
Roudnice n.L.
Baca42
06.11.2012 19:26:27
Já jsem začal běhat teprve letos v létě, ale s panem Domanským jsem se potkal na Hvězdné desítce a na Běchovicích. Nevěděl jsem, že je to mezi běžci taková legenda.
pistalka
06.11.2012 19:29:57
Smutná zpráva, nemohu tomu uvěřit. Měl jsem tu čest se s panem Domanským setkat v Lužanech na běžeckých závodech. Ačkoliv jsem pana Domanského do té doby neznal, hned se dal se mnou do řeči a nabízel mi účast na dalších závodech v okolí, bedlivě sledaval dění na lužanských hvozdech a mimo jiné tu zpracoval krásnou reportáž. Výborný člověk. Čest jeho památce.
Ostřetín
Lobino
06.11.2012 19:43:18
Nikdy na Iva nezapomenu, po léta jsem ho vídával na všech možných závodech, letos zjara mi pomohl k pěknému času na maratonu (viz seriál článků o dvou pokusných králících). Zdá se mi, že na každém závodě znal minimálně polovinu startovního pole osobně. Dokázal celé hodiny stát u trati a fandit všem běžcům. Termínovku, kterou mi letos věnoval si nechám nafurt.
Vesec u Turnova
Strouhal Zdenek
06.11.2012 20:12:57
Na tohohle člověka ani nelze zapomenout.Moc mu vděčím za podporu z dob mých začátků,mě tehdy třicátníka poráželi 60sátníci a IVO mě povzbuzoval a utěšoval.Hlavně dokázal poradít jak dál.Nezapomenu!!!
Skritek Hugo
06.11.2012 20:13:03
Pana Domanskeho jsem poznala pred mnoha lety v ramci jeho navstevy chodeckych zavodu. Je to uz moc davno. Asi jako vsechny mne tato zprava silne zasahla. Zrovna nedavnoo jsem pri prohlizeni nejakych fotek ze zavodu premyslela nad tim, ze pan Domansky by opravdu skoro vsude. A napadalo mne, ze organizatori zavodu (tech mensich) jsou vetsinou starsi panove a moc tam chybi mlada krev. Mladi chteji zavodit a premyslela jsem nad tim, ze od tech starych bardu nikdo tu cinnost neprebira, malo lidi je ochotno dat svuj cas na ukor toho, ze budu jen organizovat pro ostatni. Sve zkusenosti na tomto poli jiz Ivo dal nepreda. Snad zavody, na nichz se podilel svou pomoci budou zit dal, stejne jako Ivo v nasich vzpominkach.
Praha
Štefan
06.11.2012 20:18:16
Smutné, a pro mne skutečný šok. Ještě po maratonu ve Stromovce jsem s ním jel autobusem, vykládal mi o vítězi, vypadal naprosto v pořádku, plný elánu…
Ústí nad Labem
1bubo.bubo
06.11.2012 20:43:50
Je mi smutno, dnes dvojnásob. Ivoši, budeš mi na závodech chybět, tak jako všem ostatním běžcům. Jsem hrozně rád, že jsem se zúčastnil maratonu ve Stromovce a mohl s tebou naposledy (i když jsme to ani jeden z nás nevěděl) prohodit pár přátelských slov a během každého kola jsi mě neúnavně povzbuzoval. I tvojí zásluhou jsem nakonec ten osobák dal! Díky moc nejen za to že jsem tě potkával na různých bězích, ale hlavně za to, že jsi byl dobrý kamarád ze MK Kladno. Zůstaneš v mé mysli jako člověk, na kterého budu při závodech vzpomínat! Bylo mi ctí tě znát! R.I.P.
Praha - Klánovice
Ondra1
06.11.2012 20:51:31
Dneska už jsem nechtěl jít běhat, ale po téhle zprávě to jinak nešlo. Prvně v životě jsem nezmáčkl stopky. Byl jedním z pevných bodů mého běžeckého vesmíru. V šusťákovce, maratonkách, s hustým ježkem na hlavě a mikrofonem ruce. Tak jsme ho všichni znali. Nikdy nechyběl, vždycky tam pro nás byl a my mu už neřekneme, čím byl on pro nás. Budete nám chybět Ivo.
Praha
anajpo
06.11.2012 21:05:18
Hodně smutná zpráva a pro nás co jsme ho znali dlouhá léta, je to až
neuvěřitelné. Moderoval ještě Běh přes golfové jamky v Motole v půlce
října. Posledních několik let si stěžoval na určité zdravotní
problémy, ale kdo je v 75letech nemá…
RoobertG
06.11.2012 21:21:02
Osobně jsem pana Domanského neznal, ale vždy jsem obdivoval jeho mimořádnou paměť a schopnost vytvořit při závodech jedinečnou téměř rodinou atmosféru. Čest jeho památce.
Hořice v Podkrkonoší
Josef
06.11.2012 21:34:08
Smutná zpráva. Asi to bude znít nadneseně, ale mám pocit, že závody už nikdy nebudou jako dřív. Ivo k nim a k běhu prostě patřil a bude nám hodně chybět. Ivo, díky.
Jacobus
06.11.2012 22:14:08
Když jsem před chvíli probíhal kolem nočního přírodního divadla v Konopišti, běžel mi mráz po zádech. V červnu jsem pana Domanského zde na závodě potkal poprvé a poté ještě několikrát. Ač jsem ho neznal osobně, jeho tvář a moderování mi ulpěly v paměti. Kdyby se mě někdo zeptal s jakými jmény si český běh spojuji, on by byl mezi prvními…
misiak
06.11.2012 22:21:01
Pán Domanský je u mňa neoddeliteľne spojený s intenzívnymi a krásnymi zážitkami z bežeckých závodov. Jeho tvár a komentár dodávala týmto udalostiam ľudskú dušu, ktorá sa nestratí ani jeho odchodom. Či už budem finišovať rýchlu Hviezdnu desítku, alebo si brať číslo na pražský maratón, bude mi tam „ten známy pán“ chýbať. Úprimnú sústrasť všetkým blízkym aj menej blízkym.
Nové Zámky, Slovensko
aja
06.11.2012 22:25:52
AJacko Áno, je to dobrá myšlienka, venovať mu nejaký beh. Nejaký významnejší pomenovať jeho menom (Stromovka by sa asi hodila) a každý z nás môže prípadne nejaký svoj tréning. Ja som napr. zatra tiež neplánoval, ale na jeho počesť a pamiatku si niečo kratšie dám, také meditačné.
zubka
06.11.2012 22:27:24
Na takové zprávy není člověk vůbec připraven.S Ivem jsem naposledy mluvila na Unětické 10. Vždy jsem obdivovala jeho fenomenální paměť. Věděl snad o každém, kdo se jen trochu věnoval běhu.Odešla velká osobnost.Bude mi moc chybět…
Jana Škorpilová
06.11.2012 22:28:04
Přestože vím, že smrt je součástí života, vždy mě nepřipravenou zaskočí. Neznám jiného člověka, který by mohl obohatit běžecké závody takovým elánem, štávou, komentářem i informovaností, jako Ivo Domanský. Jsem štastná, že jsem Iva osobně znala a díky němu měla z běžeckých závodů skvělý zážitek.
Jita
06.11.2012 22:38:30
sedím a brečím. děkuji ivovi, více tady: http://www.behej.com/…araton-.html Jitka
Olomouc
321919
06.11.2012 22:40:18
V článku jsou uvedeny skvělé časy Iva Domanského v běhu na 10Km a maratonu. Zalistoval jsem ve svých archivech a dodám ještě i jeho kvalitní výkon jako chodce: 50Km chůze za 4:46:07 v roce 1975 v Přerově.
Brno
Petr Kaňovský
06.11.2012 22:40:25
Ivo by měl radost, kolik lidí o něm píše v dobrém.
Važme si všech takových lidí již za jejich života a dejme jim aspoň občas najevo, že je rádi vidíme!
Myslím, že je super, že Ivo mohl až téměř do posledního dne života jezdit mezi své kamarády a dělat to, co měl celý život rád!
rudo
06.11.2012 22:56:39
neviem si predstavit bezecky zivot v CSSR v predinternetovej ere bez toho
aby som mal v postovej schranke bielu brozurku formatu A5 s nazvom Maraton, Terminovka mimo drahu.
snad nik neurobil pre beh tolko co Ivo.
Praha 4
Enrico
06.11.2012 23:32:10
>> p30etr, 06. 11. 2012 10:07:13
úplně s Tebou souhlasím a dost mi to vyrazilo dech… .
Praha
elize
06.11.2012 23:33:00
Neuvěřitelná zpráva. Znala jsem Iva přes čtvrt století. Vídala jsem ho na krosech už jako dorostenka. Pamatuju se, jak jsem se až po letech osmělila a začala mu tykat. Vždycky mi připadalo, že nad námi běžci nějak drží ochrannou ruku. Asi to bylo tím, že nás všechny znal, myslím, že jsme pro něj byli jedna velká rodina. Naposled jsem se s Ivem setkala na maratónu ve Stromovce, domlouvali jsme se, že mu zaplatím Termínovku na Velké kunratické a požádal mě, abych měla ty peníze přesně, že bude komentovat a mezitím to vyřídíme. Pořád si neumím představit, že už nikde nebude komentovat, povzbuzovat…
Praha 4
Enrico
06.11.2012 23:36:25
Do prčic, tak skvělej chlap ! To by mě vůbec nenapadlo, je mi to moc líto, všude jsem ho potkával, přes 15 let… . Četl jsem v příspěvcích spoustu věcí, jak nás všechny v dobrém „poznamenal“, nevím co doplnit.. . Mrzí mne, že jsem dnes nemohl, nevím, jak mu vyjádřit to, jak na mne dobře působil.. .
mahan
07.11.2012 00:37:51
Tak nějak každý rok mi přišla touto dobou na adresu trvalého bydliště obálka s ručně psanou adresou a složenkou na předplatné Termínovky. Peníze jsem pak předával Ivovi osobně na závodech a odpovídal mu na dotaz: „chceš to domů, nebo do Prahy? (odříkal obě adresy)“… Pak přišla buď obálka s brožurou, nebo jsme se opět viděli na závodech; to jsem pak dostal Termínovku do ruky se slovy: „Tobě jsem to ještě neposlal, tak si to tady vem“… Na menších tradičních závodech Ivo poznával všechny; ale obdivuju, jak si nejen mě vždy dokázal „vyhmátnout“ z davu pomalejších běžců na větších závodech a podporovat nás jmenovitě – famózní paměť… Několik témat jsme načali už před pár roky, bohužel jsme je už nedotáhli do konce… Nedovedu si teď přestavit, že už Ivo nebude na závodech, na vršku Petřínské rozhledny měřit čas, na Štědrý den se nepotkáme na Monaku… Doufám, že komunita běžců nezapomene a připojuji se k návrhu, aby některý z „velkých“ (nekomerčních!!!) závodů nesl do budoucna Ivovo jméno a alespoň tak připomněl jeho zásluhy. Osud tomu chtěl, pravidelná složenka Termínovky už nám nikomu nepříjde… Díky za vše, Ivoši…
Brtník
07.11.2012 03:45:04
Na Ivoše jsem se těšila, že se s ním uvidím v neděli – vždyť se
poběží Velká Kunratická, kterou mám tak ráda – táta (JUDr František
Čech) patřil k zakládajícím členům a moji bratři(Milan a Karel
Čechovi) ji běhali odmala…i já jsem ji několikrát běžela.
Byl to, ach jak těžko se to píše v minulém čase, můj starší kamarád.
Byl obdivuhodný svým komentováním běžeckých závodů, znal kde koho
jménem i bez startovní listiny. Často pronesl i trefnou poznámku o kolem
něj probíhajícím závodníkovi.
Naposledy jsem jej tedy viděla v cíli Běchovic…:-(
Říká se: " KDO V SRDCÍCH ŽIJE, TEN NEUMŘEL."
Ivo, tedy s námi bude na závodech stále.
Rokytnice
Allan
07.11.2012 07:14:27
Iva jsem poznal při svém prvním závodě v Tučapech u Vyškova, v roce 1987. Tehdy byl druhý ve veteránech. A poslední setkání letos na Rohálovské desítce. Před cílem volal z chodníku na mého soupeře: ,,Matějíčku, vem ho! Ten už nemůže!" Matějíček mne vzal a já jej marně stíhal. Opravdu jsem nemohl! V únoru bude v Prusinovicích prázdný stolek u nějž Ivo nabízel termínovku, Běhej a různé propozice. Vždy bylo kolem něj živo a jiskřivo.
Aki
07.11.2012 07:34:41
Když zavzpomínám na svoje letošní závody a vynechám ty komerční typu PIM, tak od krosíků v Krčáku, desítce Olympijského dne, 1/2M v Pardubicích a Plzni, přes maraton na Kladně nebo ve Stromovce, byl Ivo všude. Tento týden je navíc VK. Už to asi nebude taková sranda, jako bývala. Těch závodů je mnohem více, kde Ivo byl. Tahle zpráva je opravdu špatná a za sebe říkám, že mi bude jeho energie a přítomnost na závodech moc chybět. Chjo :(
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.