Zadáno pro běžky - Krkonoše
![Zadáno pro běžky - Krkonoše](http://farm3.static.flickr.com/2711/4203136483_a324a09d74_o.jpg)
Beze sporu nejznámější a nejrozlehlejší české hory. Poskytují spoustu nádherných lyžařských příležitostí i pro běžkaře, ale jejich charakter je hodně rozdílný od běžkařsky asi nejvděčnějších Jizerských nebo Krušných hor.
Když říkám, že Jizerky nebo Krušné hory jsou běžkařsky nejvděčnější, rozhodně to neznamená, že by se mi Krkonoše nelíbily nebo že bych tam nejezdila ráda. Jsou to naše nejvyšší hory, je tu spousta nádherných míst a řada z nich patří k mým oblíbeným. A stejně jako na kole, i na lyžích často platí, že „rovina je nuda“.
Charakter krkonošského horského masívu je jiný – není to plochá náhorní plošina, ale hřeben je přerušen a zbrázděn údolími jednotlivých řek – Jizery, Mumlavy, Labe a Úpy, které z hor od svých pramenů míří hluboko dolů do údolí. Jizera vlastně tvoří hranici Krkonoš a Jizerských hor, pravou krkonošskou řekou je až Mumlava protékající nejzápadnějším krkonošským lyžařským centrem – Harrachovem.
A tak pokud se neubytujete vyloženě na hřebenech, čeká vás prakticky denně výstup z údolí některé ze jmenovaných řek na hřebeny, tam si můžete za pěkného počasí užít hřebenovou túru a pěkně dolů kopcom se večet vrátit zpět. Pokud zamíříte dál a sestoupíte do sousedního údolí po lákavé běžkařské stopě, která pohodlně klesá téměř po vrstevnici a vy se nádherně svezete řadu kilometrů, můžete být nepříjemně překvapeni tím, jak dlouho pak budete stoupat zpět na hřeben, abyste se vůbec mohli vrátit domů. A pokud se během dne změní počasí a začne třeba sněžit a foukat vítr, můžete se dostat do poměrně nezáviděníhodné situace.
Při jakékoli běžkařské túře v Krkonoších zkrátka musíte počítat minimálně s několika stovkami metrů převýšení, ale právě tak vás prakticky vždy čeká nějaký pěkný, dlouhý sjezd. A pokud se držíte upravených stop, můžete se spolehnout, že je i bezpečný a můžete si jej užít.
Pokud jde o občerstvení, není to v Krkonoších problém, všechny boudy
jsou v sezóně otevřené a kromě nich je v provozu i řada bufetů a
kiosků. Takže jediným problémem pokud jde o občerstvení je jeho
relativní finanční náročnost – Krkonoše jsou hory v tomto směru
poměrně značně orientované na bohatou západní klientelu.
A teď postupně od západu:
Harrachov
jedno z nejvýznamnějších krkonošských středisek, které poskytuje
běžkařům řadu požitků. V samotném areálu lyžařského stadionu pod
Čertovou horou je v lese nad Anenským údolím běžkařský areál
s upravovanými stopami, které vedou i na samý vrchol „Čerťáku“,
takže tady můžete nejen naběhat spoustu kilometrů, ale také nastoupat
spoustu metrů převýšení. Asi tady nestrávíte celý den, ale na půl dne
je to náplň velmi dobrá.
Na celý den najdete program v okolí Harrachova snadno, upravovaných běžkařských stop jsou tu desítky kilometrů. Snad největší předností celé oblasti je to, že se (podobně jako v Jizerkách) vlastně obejdete bez mapy. Všechny běžkařské stopy jsou nejen strojově upraveny, ale i v terénu pečlivě vyznačeny a na každé křižovatce najdete barevnou mapu s podrobným značením všech tras i s kilometráží, takže můžete svůj původní záměr během dne plynule upravovat podle měnících se podmínek. Stejnou mapu, jaká je umístěna v terénu, dostanete v harrachovském informačním středisku a pravděpodobně bude k dispozici i v hotelu nebo penzionu, kde budete bydlet. A pokud si chcete ušetřit aspoň jedno stoupání, můžete se na "Čerťák“ nechat vyvézt lanovkou.
Jen stručně cíle, kterých můžete z Harrachova na běžkách snadno dosáhnout: Dvoračky, pomník Hanče a Vrbaty a Vrbatova bouda na Zlatém návrší, Labská louka a pramen Labe (pravda, v zimě tam toho moc neuvidíte), Labská bouda, Vosecká bouda, Mumlavský vodopád, Ručičky, …
Velkou výhodou západních Krkonoš z pohledu běžkaře je blízkost Jizerských hor. Z Harrachova a jeho okolí velmi snadno můžete zamířit třeba údolím Jizery vzhůru a po necelých 10 km jste pod Bukovcem na Jizerce. A nebo můžete přes Mýtiny (hraniční přechod nad železniční stanicí Harrachov) zamířit do Polska na běžkařské tratě areálu Jakuszyce.
Oblíbenou trasou běžkařů – milovníků delších tratí – je okruh
z Harrachova přes Mýtiny do Polska, přes Orle a Velkou jizerskou louku
z polské strany na Smrk, odtud dolů na Smědavu, ze Smědavy třeba po
Promenádní cestě na Jizerku, dolů údolím Jizery na Mýtiny (lyžařský
areál s vlekem a sjezdovkou) a odtud zpět přes kopec k železniční
stanici Harrachov a dolů do Harrachova. Celá trasa měří cca 60 – 65 km,
převýšení cca 1200 m, je dobře zvládnutelná za dobrých sněhových
podmínek (pokud je málo sněhu, může být problém v údolí Jizery) a za
slušných povětrnostních podmínek (vichřice na Smrku je zážitek, který
si každý rád odpustí, věřte mi, zkusila jsem to).
Jilemnice
je známé zimní středisko, nevýhodou je poměrně nízká
nadmořská výška, takže sníh není zaručený. Ale pokud je sněhu dost,
areál jilemnického lyžařského oddílu je bezvadný, nabízí několik
okruhů v okolí Jilemnice, převážně lesem, občas po polích a loukách.
Nejdelší okruh měří cca 12 km, jedinou jeho nevýhodou je, že 2× musíte
přejít přes silnici, což znamená zout lyže. Kratší okruhy přes silnici
nepřecházejí. Okruhy mají jen mírně zvlněný profil, můžete si tu
velice pohodlně zaběhat ve stopě. Ale na celodenní náplň to asi nevydá.
Ovšem jilemnickým nezřízeně závidím tu možnost po příchodu z práce
popadnout lyže a i v podvečer si zaběhat v upravené stopě. Z Jilemnice
je to kousek autem na Benecko nebo na Mísečky a tam je obvykle sněhu dost
celou zimu.
Benecko
je dobrým východiskem, pokud bydlíte někde v podhůří (v okolí
Jilemnice) a musíte se do hor za sněhem dopravit. Benecko je relativně
blízko, jsou tam možnosti parkování (od prosince 2009 zdarma) a přímo
z Benecka vede upravovaná stopa – spojka na běžecké trasy od Míseček.
Na Rovinku jsou to z Benecka 3 km a po dalších 7,5 km jste na Mísečkách
a můžete využít všech tamních mžností. Výhoda je, že váš návrat na
Rovinku bude z Míseček velmi pohodlný a rychlý, protože převážnou
část cesty se povezete z kopce, i když několik menších stoupání vás
nemine.
Vrchlabí
Pokud je dost sněhu, můžete vyjet na běžkách už odtud, ale
většinou je třeba popojet do Herlíkovic nebo do Strážného. Z Herlíkovic
vystoupáte na Žalý s pěknou kamennou rozhlednou (i v zimě přístupnou),
nebo dojedete na Rovinku a dál můžete pokračovat na Mísečky. Ze
Strážného vedou běžkařské trasy na hřeben nad Špindlerovým Mlýnem,
dojedete na Zadní Planinu, případně až na Výrovku nebo Luční boudu.
Špindlerův Mlýn
Každá běžecká trasa, na kterou se vydáte ze Špindlerova Mlýna,
znamená počáteční stoupání, ovšem můžete se těšit na klesání
v závěru. K tomu, abyste se na hřebeny dostali rychleji a bez námahy,
můžete využít sice i lanovky a vleky, ale žádné ze stoupání není tak
náročné a prudké, aby se nedalo zvládnout. Hlavní směry, kterými se
můžete ze Špindlerova Mlýna vydat:
Hromovka
Od lanovky na Přední Planinu po lyžařské trase vystoupat na
křižovatku U Krásné Pláně, odtud je řada možností, můžete se vydat
směrem k Zadní Planině a k Chalupě na rozcestí, pak přes Výrovku třeba
až na Luční boudu a z polské strany až na Sněžku.
Další možnost vede od Krásné pláně opačným směrem do Strážného.
Labský důl
Od infocentra KRNAPu u Myslivny je značena fittrasa až na konec
údolí a zpět, tady si podle dosaženého času porovnáním s tabulkou
u startu a cíle můžete změřit svoji kondici.
Mísečky
Po Vodovodní cestě můžete vystoupat až na Mísečky a odtud se vydat dál,
v případě příznivých povětrnostních podmínek můžete pokračovat
další 4 km do kopce až na Zlaté návrší k pomníku Hanče a Vrbaty a
k Vrbatově boudě, případně absolvovat okruh po Labské louce podél
tyčového značení, cesta zpět je pořád z kopce a je to parádní sjezd,
nejen zpět na Mísečky, ale i pak do Špindlerova Mlýna. Pravda ovšem je,
že dlouhé stoupání je trochu úmorné. Ale za pěkného počasí je rozhled
ze Zlatého návrší zážitek, který za to stoupání stojí. Naopak pokud je
na Mísečkách mlha a větrno, nedá se cesta na „Zlaťák“ doporučit, ve
druhé polovině stoupání je cesta naprosto otevřená, nechráněná a
v silném větru a mlze člověk pořádně promrzne. I viditelnost bývá
mizerná a cestou dolů se pak z vás spolehlivě stane rampouch.
Z Míseček máte ještě další možnost, a to vydat se na běžkařské
okruhy vyznačené v okolí, jejich mapa je u bufetu Stopa u lyžařského
stadionu. Okruhy se dají různě kombinovat, jsou strojově udržované a
můžete si vhodně navolit délku i obtížnost. Pokud využijete nejdelší
možnost a vydáte se až na Rovinku, absolvujete patnáctikilometrový okruh
velmi pěknou přírodou s několika možnostmi občerstvení. Okruhy kolem
Míseček mají délku 10, 7,5, 5 a 1,5 km a jsou i v terénu velmi dobře
značeny.
Pec pod Sněžkou
je známé centrum východních Krkonoš, pro běžkaře poskytuje
příležitost přes Malou Úpu dojet až na Pomezní boudy, je to poměrně
dlouhé stoupání, ale zase cestou zpět se svezete. Pokud zamíříte
západním směrem, můžete si cestu usnadnit vyjetím na vleku, ale
jednotlivá jízda je dost drahá a pokud ještě je u vleku fronta, nevyplatí
se mrznout při čekání. Vyběhnout si kopec je dobrý trénink a zahřejete
se. Na hřebeni narazíte na síť značených běžeckých tras, můžete dojet
až na Přední Planinu nad Špindlerův Mlýn nebo třeba přes Výrovku a
Luční boudu až na Sněžku.
Janské Lázně
Z Janských Lázní musíte nahoru na Černou horu, ale pak už jste
na hřebeni a máte prakticky stejné možnosti, jako z Pece pod Sněžkou.
Více o běhu na lyžích na www.nordicmag.cz
BĚŽECKÉ TRASY KRKONOŠE – MAPKY S PROFILY
Komentáře (Celkem 2)
pbs
22.01.2010 12:25:16
ten konec se moc nepoved, Malá úpa= Pomezní boudy, navíc na běžkách fakt nevím kudy, z Janských Lázní rozhodně nemusíte lanovkou, ideální a upravovaný okruh se dá jet z Hoffmanových bud přes Zrcadlovky, okolo Světlé hory zpět do J.L. nebo opačně…
Praha 4
jholasova
22.01.2010 16:18:21
>> pbs, 22. 1. 2010 12:25:16
Dík za upřesnění, z Janských Lázní nahoru na Černou Horu samozřejmě není nutné použít lanovku :)), ale z Pece na ty Pomezky jsme na běžkách jeli několikrát, po turistických značkách byla projetá stopa, docela dobrá, v závěru (na červené) bývala i strojově upravená. Z Pece do Velké Úpy, pak po modré do Dolní Malé Úpy, pak po modré nebo žluté na červenou a po té do Horní Malé Úpy a na ty Pomezky.
administrator 03.04.2010 13:33:09
Beze sporu nejznámější a nejrozlehlejší české hory. Poskytují spoustu nádherných lyžařských příležitostí i pro běžkaře, ale jejich charakter je hodně rozdílný od běžkařsky asi nejvděčnějších Jizerských nebo Krušných hor.
Odkaz na článek
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.