SERIÁL: Karlovy Vary neúspěchem, ale ne ostudou. Přijde poučení?
![SERIÁL: Karlovy Vary neúspěchem, ale ne ostudou. Přijde poučení?](https://farm5.staticflickr.com/4229/35380556516_050f89b883_o.jpg)
Není to zrovna čerstvý report ze závodu, ale slíbila jsem vám již na začátku, že se dočtete vše do konce o mém pokusu zdolat půlmaraton v Karlových Varech pod 1:35 i v případě neúspěchu. Neúspěch pro mě není ostuda, prostě je to jen odraz mé práce a mého rozpoložení. A jestli se z něj poučím, to je další otázka.
Jak jsem dopadla ve Varech, jste si již mohli dohledat. Finální čas 1:47 se ani trochu nepřiblížil tomu 1:35. Zajímá vás ale určitě, co se stalo a jestli to nemohlo být lepší? To všechno přiznám a otevřeně napíšu.
Jak jsem psala v předchozím článku, udělala jsem velkou blbost, když jsem si naložila dva dny před půlmaratonem v Karlových Varech na TRXku; když jsem tréninku nepodřídila i pracovní nasazení. Ale to se u pracujícího lidu stává. U mě je to k tomu nepravidelná pracovní doba, kolikrát přesahující běžnou osmihodinovou směnu. Prostě někdy není do čeho dloubnout, jindy se člověk nezastaví a 24 hodin je mu málo. A tak se to všechno sešlo a já jela do Varů natěšená, ale smířená se vším.
Nevím, jak to máte vy, ale já před závody netrpím nervozitou. Nebo si to aspoň nepřipouštím. Všude plno známých a vy ani nemáte čas se tomu pocitu poddat. A abych se přiznala, ve Varech jsem toho před startem zažila tolik, že jsem si to ani neuvědomila a už jsem stála na startu po boku mého běžeckého parťáka Davida Kočího, který mi slíbil, že mě případně potáhne. A to přesto, že věděl, že ho mohu cestou vypoklonkovat, když by mi jeho hecování nebylo příjemné. Ale David mě zná a ví, že by to nebylo nic osobního…
Stoupli jsme si na start ke stejnému vodiči jako v Praze a čekali na výstřel. S úsměvem ve tváři, připraveni prát se s kopci, o kterých jste mi psali vy, čtenáři, a o kterých mi vyprávěli kamarádi běžci, kteří ve Varech už běželi. Atmosféra ve Varech byla famózní a i počasí bylo skvělé. Dalo by se tedy říct, že podmínky byly ideální. Ani ty kopce ve finále nebyly nijak závratný.
Takže, kde se co zvrtlo, že jsem se nepřiblížila ani k mému osobáku? První a dost zásadní překážkou byly mé nohy. Opravdu po tom cvičení bolely a byly těžké. Už vás slyším, jak mi spíláte, že jsem neměla být hloupá a necvičit. Ano, vím to. Ale jsem jediná, která něco podobného kdy udělala? Neudělali jste někdy podobnou klukovinu vy sami?
A jaký by to byl rozdíl, kdybych vám lhala a napsala, že to prostě nešlo, že mne bolela noha nebo cokoliv jiného? Já si totiž myslím, že v tomto ohledu je dobré být k sobě naprosto upřímný. Nejsem Jirka Homoláč, ani Eva Vrabcová, aby na mém výkonu závisela má budoucnost. Účelem tohoto seriálu totiž není jen ukázat, jak se dá dobře natrénovat, ale je právě i o tom, že hobby běžci mají na výběr. Že si můžou/můžeme dovolit prostě dělat blbosti a je jedno, jestli za to platíme korunami nebo zlatem a jestli pár lidí do diskuze napíše negativní komentář. Jde mi o to vám ukázat tu lidskost běhání, která mnoha lidem v poslední době chybí.
Druhým důvodem byl určitě nedostatečný trénink a asi i regenerace. Neřekla bych, že to byla chyba trenérky, ale moje. Prostě jsem musela věnovat čas práci a nebyla schopná dodržet do posledních chvil předepsané tréninkové jednotky. Spánku jsem v těch dnech taky moc nedala. Nicméně na trati to asi až do 12. km vypadalo, že bych mohla dát aspoň osobák, který by mě psychicky dost pomohl k dalším výkonům.
Ale od 15. km šla výkonnost z mého subjektivního pohledu rapidně dolů a já se nedokázala kousnout. Postupně mi začaly odcházet hamstringy, na kterých jsem začala po závodě makat. Netrápila jsem se, to zase ne. Ale prostě jsem neměla tu správnou vůli. A ať se to někomu líbí nebo ne, trať ve Varech pro mě byla natolik atraktivní, že jsem si užívala každý metr. Měla jsem radost z každého známého, kterého jsem v protisměru potkala, a bylo jedno, jestli běžel přede mnou nebo za mnou.
Byla pro mě radost probíhat kolem Puppu, přeběhnout kolonádu a mávat na lidi kolem Thermalu. Davida jsem měla stále kousek před sebou a neustále mu opakovala, ať klidně běží, že já si poradím. Ale nakonec jsme to dali spolu až do konce. V čase, který by sice mohl být zklamáním, ale já to prostě tak nevidím. Jen se můj cíl posunul o pár týdnů a mě nastavil zrcadlo.
Jak tedy dál? S největší pravděpodobností se pokusím zlomit osobák na půlmaratonu v Ústí. Do té doby máknu na posilování a zároveň zařadím dostatek výběhů mezi 16–18 km. Mám pocit, že mi tyhle výběhy chybí k tomu, abych byla schopná dobře odhadnout síly a případně si užít finiš. S chutí se zakousnu do vybíhání kopců a s o něco menším zaujetím pošlu nějaké intervaly do pekel a v Ústí se rozhodne.
Mějte fajn den. A běhejte a smějte se.
Komentáře (Celkem 37)
Veru81
20.06.2017 08:25:38
Není to zrovna čerstvý report ze závodu, ale slíbila jsem vám již na
začátku, že se dočtete vše do konce o mém pokusu zdolat půlmaraton
v Karlových Varech pod 1:35 i v případě neúspěchu. Neúspěch pro mě
není ostuda, prostě je to jen odraz mé práce a mého rozpoložení.
A jestli se z něj poučím, to je další otázka.
Odkaz
na článek
Meescha
22.06.2017 20:44:05
Začnu kriticky, ale nemyslím to zle. Já tam vidím spoustu problematických částí, asi skoro nikdo nevěřil, že ten vysněný čas ve Varech padne. Utahané nohy po tréninku, budiž, nicméně tohle asi nebyl ten hlavní důvod. Zrovna u půlmaratonu mi přijde, že kilometráž nahradit nelze a pokud se měsíční náběhy nepohybovaly nějakou dobu na 200 km, tak je to hodně těžké. Hodně lidí se tu divilo zaplacení si trenéra a nejde jen o to, že se pohybujeme na nikterak výrazné hobby úrovni, jde o to, že se ten tréninkový plán nedodržuje. Ten argument – mám práci, nemůžu vždy trénovat tak, jak je třeba – vyzní zvláštně ve chvíli, kdy vyhazuji peníze z okna. No a vybrat si na rekord náročnější trať také nepatří k dobrým rozhodnutím.
Já věřím v úspěšné zakončení tohoto seriálu, Veru na to rozhodně
má a když se nebude kvaltovat honem, honem, do měsíce hotovo, bude podzimní
sezóna dobrá. Možná bych se na rozdíl od Varů při dalším seriózním
pokusu víc soustředil na sebe. Nevěřím ve stoprocentní výkon, když
během trati na každého mávám a zdravím se.
Jinak ohledně chyb před závodem, ano, dělá je snad každý hobík, nicméně u vrcholů sezóny si aspoň základní věci pohlídám a ladím poslední týden formu. Při ostatních závodech experimentuji téměř neustále.
Trepifajxl
22.06.2017 21:09:50
tolik vět o ničem, grafománie kombinovaná s typománií
Suiciderpol
23.06.2017 00:55:42
Musím souhlasit s Trepifajxl. Jestliže v Tvých předchozích článcích se dalo najít aspoň něco, tak co chtěla básnířka říci tímto už vůbec nevím. Tedy čtu tam- „Špatně jsem se připravila a v závodě se více soustředila na mávání všem kolem, namísto na vlastní výkon.“ Jen nechápu, k čemu je tam ta omáčka z těch náhodně naházených zbytečných slov.
Brno
milan
23.06.2017 05:59:23
Není nad to si od jednoho propadáku (1:35/1:47 h) stanovit další nerealistický cíl a směle mířit k dalšímu fiasku. Státní plánovací komise by to nevymyslela lépe. To je asi ta lidskost běhání na kterou my ostatní zapomínáme.
Skritek Hugo
23.06.2017 09:24:36
Muze mi, prosim, nekdo ten clanek prelozit? Asi mi unika lidskost behani, ale ja nejak vubec netusim, o cem to je.
Berenique
23.06.2017 09:44:36
Možná jen redakce měla špatnou ruku ohledně toho, kdo bude psát seriál. Určitě by se našel někdo kdo by si dal realističtější, i když náročný cíl, a makal by a posunul by se třeba víc k tomu času a třeba i forma sdělení (ohledně tréninků a překážek by byla lepší). No to nevíme. Takže aspoň článek „jak by to nemuselo dopadnout.“ Mě i minule i teď vadí nejvíc ten tón s jakým je to napsáno…omluvy už od začátku, abychom náhodou něco neřekli, a když už řeknem, tak „no a co? To se může stát každýmu.“ Tak jasně že může, lidi dělají chybi, ale tady mi to přijde arogantní.
Černé Voděrady
MartiNo
23.06.2017 09:45:14
Taky se mi to nečetlo úplně snadno, ale dávám autorce
VELKÉ +
za to, že vůbec pokračuje v seriálu článků, i když se jí
nedaří
Skritek Hugo
23.06.2017 09:52:29
>> jm1, 23. 06. 2017 09:31:05
To si mi fakt pomohl. Jsem tam, kde jsem byla. Asi nejsem dost cool na
spoustu prazdnych slov.
>> Berenique, 23. 06. 2017 09:44:36
Skoda, ze uz tu neni karma.
>> MartiNo, 23. 06. 2017 09:45:14
Marti, to ocenuji take. Ale proste ale viz vyse.
jm1
23.06.2017 10:13:45
>> Skritek Hugo, 23. 06. 2017 09:52:29 …nejsem dost cool…
Hlavne (IMHO ) nejsi
CILOVA SKUPINA tohoto typu clanku. Z bezkyn s vykonem
kolem 1:35 (ve Varech namatkou A. Krchakova) by totiz bezecky casopis
nevyzil …
OT koment: pokud kliknete na odkaz nahore, venujte pozornost bezkyni s cislem F680
zkrchak 23.06.2017 10:46:48
Když už tady byla zmíněna moje žena , tak mi to nedá a přidám
svůj názor: myslím si, že je jen dobře, že Veronika napsala i tento
článek, kde otevřeně přiznává SVÉ chyby a nehledá OBJEKTIVÍ příčiny
proč se to zrovna tentokrát nepovedlo jak to dělají jiní. Důležité je,
aby si z toho vzala poučení nejen ona, ale i ostatní, kteří si dají
těžký (běžecký) cíl a potom přípravu na jeho splnění z různých
příčin podcení či jen prostě nedodrží. Pokud má někdo
z diskutujících dojem, že by takovou věc dokázal napsat lépe a
zajímavěji, redakce by jeho inciativu určitě ráda přivítala.
Berenique
23.06.2017 11:09:41
Znovu jsem koukala na její výsledky ze závodů (v tabulkách zde) a tam nemá žádnou rychlou desítku. Sice občas napíše někdo, že když bude makat, tak to dá, ale podle mě by se muselo sejít už moc věcí…míň práce, větší kilometráž, regenerace, nedělat blbosti..... a hlavně aspoň jedna rychlá desítka…to už tu na foru padlo mnohokrát. Jako desítka za 47:50 fakt není na čas 1:35. Takže určitě makat dál i na rychlosti na kratší vzdálenost. Ale od toho je tam ta trenérka.
Trepifajxl
23.06.2017 11:57:36
>> Skritek Hugo, 23. 06. 2017 09:24:36
to je jednoduché – o hovnu, resp. povídání o tom, jak uplésti z hovna bič
Trepifajxl
23.06.2017 12:00:26
>> zkrchak, 23. 06. 2017 10:46:48
nejde o „zajímavěji a lépe“, jde o „vůbec“, jinak se tu mohou psát články o tom, čím kdo z nás včera naplnil pračku…
zlatej časopis Atletika za komárů
Alena77
23.06.2017 12:39:12
>> Berenique, 23. 06. 2017 11:09:41
Já jsem před 2 měsíci řekla, že pořádně zapracuji na desítce. Dokud se mi to nepodaří, tak sem psát nic nebudu. Každý jsme holt z jiného těsta. Někdo se potřebuje svěřit i s nezdarem.
Berenique
23.06.2017 12:47:24
>> Alena77, 23. 06. 2017 12:39:12
To si nemyslím…ona by se asi ani nesvěřovala, ale články má domluvené s redakcí tak musela něco napsat. Teda pokud to dobře chápu.
Meescha
23.06.2017 13:21:59
Je dobře, že ta série pokračuje, jen by to nemělo dospět do stavu, kdy se člověk sžírá nezdarem z plnění veřejně oznámených cílů, to by mě dost mrzelo. Mně víceméně vadí ten nedostatečný trénink, zbytek je jedno a chyba před závodem naopak ten příběh udělá zajímavějším. Ovšem Veru si už jednou trenérku najala, jak jsem si přečetl a vypadá to, že nyní s plněním tréninkového plánu očekávaně selhala z důvodu pracovního vytížení a tady se ptám, jaký to pak mělo význam? Jako že tudy cesta pro hobíky, jimž zabírá práce hodně času, nevede? Nebo obecně tréninkový plán není vhodný ve chvíli, kdy nemohu/nechci dávat běhu 100 %?
Teď bych si představoval další díly stylem – poučení, realistický cíl (ten by snad i mohl zůstat na současné úrovni), realistický tréninkový plán, dodržení tréninku za všech okolností, úspěch, pochvala…
jm1
23.06.2017 13:38:09
>> Meescha, 23. 06. 2017 13:21:59 …realistický cíl (ten by snad i mohl zůstat na současné úrovni)…
Prave ze nemohl
OStatne uz to tu dnes padlo. S PB tempem 4:45 na 10k můžeš
„realisticky“ uvažovat o 1/2m rekneme za 100 (= dat 2 desítky v PB za
sebou), nikoliv o 2 desítkách za 4:30
Meescha
23.06.2017 14:22:50
>> jm1, 23. 06. 2017 13:38:09
Já to myslel spíš tak, že na závod v termínu září/říjen je dost
času k tréninku. Jak se dívám, Ústí je 16.9., tedy i těch 1:35 může
padnout. Předtím samozřejmě při nějakém testu vylepšit desítku, to
nerozporuji.
jm1
23.06.2017 14:55:06
>> Meescha, 23. 06. 2017 14:22:50 …může padnout…
Fakt ne . Prehlizis, ze
jde o
- bezkyni (tempo 4:30 pro ni znamena neco uplne jineho, nez stejne tempo pro muze)
- behajici jiz x-tym rokem (= fazi prudkeho zacatecnickeho zrychlovani ma uz za sebou)
jaala
30.06.2017 14:58:30
co si z toho může vzít stará hobyběžkyně?
- nerealistický plán vůči dosaženým výsledkům
- nedodržený tréninkový plán.
Jinak tady všichni melete, jak ho má dodržovat – ale otázka, kdo je schopen vypracovat tréninkový plán, který reaguje na věk, sportovní minulost, aktuální formu, úroveň amatér/hobby (ono opravdu nepravidelnou pracovní zátěž prostě je nutno vzít do úvahy), případně zátěž v dalším sport? já jsem s takovýmto požadavkem docela narazila – zatím se většina tvůrců plánů orientuje jen podle zaběhnutých časů.
tak se ukažte profíci, kdo by to svedl?
Olomouc
BlankaM.
30.06.2017 16:38:16
>> jaala, 30. 06. 2017 14:58:30
No já sice nejsem profík a tréninkové plány píšu jen pro úzký okruh přátel (zdarma samozřejmě), rozhodně však vždy zohledňuji všechno, co jsi vyjmenovala.
Skritek Hugo
30.06.2017 16:49:37
>> BlankaM., 30. 06. 2017 16:38:16
Presne tak a pokud je treba, operativne menim v prubehu tydne.
>> jaala, 30. 06. 2017 14:58:30
Pokud si platim trenera, jeho prinos je krom ocekavane erudice prave v tom, ze dokaze s temito aspekty pracovat. Ovsem je na to treba okamzita zpetna vazba sverence, duvera na ose sverenec – trener a take sebedisciplina sverence. Pokud placeny trener tohle nezohlednuje, nevidim duvod si jej platit, neb to si mohu zdarma na netu vygooglit planu XY a vyjde mne to levneji, prinos totozny.
Ad erudice: tam je na zvazeni kazdeho, zda se sveri do rukou skutecneho trenera, nebo do rukou ucastnika zajezdu dvoudenniho „trenerskeho“ kurzu M.Skorpila. Ten tezko na podobne veci reagovat dokaze. Ovsem pri vyberu trenera je treba zohlednit dulezite hledisko a to vzajemne sympatie. Bez nich se ruzne lapsy diskutuji vyrazne hur.
Karlovy Vary
MarekCB
30.06.2017 23:16:52
Dnes je moderni mit na vse trenera a ve vsem hledat vedu. Na takovehle urovni absolutne nevidim smysl platit za treninkovy plan. Chces se zlepsovat? Zjednodusene receno behej 5–6× tydne, 1–2× kvalitu, o vikendu delsi beh. V zime a v lete delsi obdobi obecne vytrvalosti, na jare a na podzim zavod. Zadna veda. Planu a pristupu je spousta, kazdy si najde casem ten svuj, ktery mu vyhovuje.
jaala
03.07.2017 13:58:14
>> MarekCB, 30. 06. 2017 23:16:52
Tak s tímhle moc nesouhlasím.
Posledních 15 let jsem se zabývala tréninkem a ježděním vytrvalostních koní – samozřejmě jako amatér, byť pak s úrovní MČR a mezinárodních závodů. Dobrala jsem se k tomu, že zohlednit všechny vlivy, které na výsledek působí, je velmi náročné. Ale úplně nejnáročnější je připravit tréninkový plán, který přinese požadovaný výsledek. to je totiž silně individuální legrace, která zase v sobě má mnoho proměnných. Takže u každého koně/člověka to musí být jiné.
ano, můžu se plácat podle uvedeného, ale nemyslím, že bych se mohla zlepšit např. ve své věkové skupině.
jaala
03.07.2017 14:10:32
Autorce držím palce, aby další výkony byly lepší. Člověk není masochista, aby poslouchal ty „dobré“ rady ve chvíli, kdy byly jasně dané okolnosti, proč cíle dosaženo být nemohlo. Poučení je jasné.
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.