SERIÁL: Když to běží, jsem k nezastavení
![SERIÁL: Když to běží, jsem k nezastavení](https://farm5.staticflickr.com/4446/38004451651_17aae06774_o.jpg)
Když jsem koncem června psala můj poslední pozávodní report z půlmaratonu v Karlových Varech, kde jsem se neúspěšně pokusila pokořit osobní rekord, myslela jsem si, že můj čas přijde na půlmaratonu v Ústí nad Labem. To jsem ale ještě netušila, že září se bude odehrávat podle úplně jiných not.
Někdy o prázdninách za mnou přišel můj běžecký parťák David Kočí, jestli bych s ním nechtěla běžet ve dvojici Run Praha – Plzeň. Bohužel, nebo možná bohudík, se tenhle závod běžel právě v termínu půlmaratonu v Ústí nad Labem. Abych řekla pravdu, moc dlouho jsem nepřemýšlela, na tuhle nabídku kývla a Ústí pustila k ledu. RPP jsem brala opět jako skvělý běžecký happening a žádné extra výkony jsem od sebe nečekala. Přeci jen běžně neběhám 50 km, i když v tomto případě to bylo 20 km + 20 km + 10 km.
Zároveň během prázdnin přišla nabídka, abych příští rok běžela Vltava Run za velmi silný tým Go Create Performance, ve kterém si dle mého držím místo ambasadora vlastně víceméně jen díky svým blogerským aktivitám. Jenže být nejslabším článkem týmu pro mě vůbec není nic jednoduchého. Já, která se vždycky rovnala klukům, teď mám být na chvostu? Nebudu tady tvrdit, že hodlám konkurovat takovým hvězdám jako je Joži Urban nebo dokonce slovenský olympionik Marcel Matanin, se kterými jsem v týmu, ale rozhodla jsem se, že se minimálně pokusím tenhle tým nepotopit.
A tenhle impuls byl vlastně mým začátkem běžecky úspěšného září, kdy padaly osobáčky jak rostou houby po dešti. V září jsem do toho obula se vším všudy. Zaměřila jsem se na stravu a nechala si právě od Marcela Matanina sepsat tréninkový plán. A výsledky na sebe nenechaly dlouho čekat.
Prvních 14 dní v září jsem se snažila v klidu naběhat nějaké objemy, abych na Run Praha -Plzeň vůbec vydržela. Běhala jsem trasy mezi 15 až 17 km ve velmi pomalém tempu. Říkala jsem si, že svým tempem na závodě asi neoslním, ale že ho chci doběhnout. Jak já jsem se mýlila! Nakonec jsem 16. září překvapila asi nejen sebe. První dva úseky jsem běžela vážně na pohodu v tempu do 5 min/km. Poslední úsek byl sice již vydřený, i tak jsem ale byla překvapená, že jsem to dala relativně slušně a ani jsem se v další dny necítila zničeně.
Run Praha – Plzeň pro mě byl velkou zkouškou a hlavně jsem díky němu nabyla důvěru ve své výsledky. Potvrdila jsem si, že vysadit alkohol a lepek bylo opravdu dobrým tahem. Nemluvě o tom, že najednou šla dolů i váha. Tímhle závodem jsem si začala opět věřit a byla připravená příští týden bojovat v Běchovicích o osobák na desítku.
Tím, že si moc nevěřím, nikdy před závodem nemluvím o svých ambicích. Ale v Běchovicích jsem udělala výjimku. Poprvé v životě jsem si věřila a nebála jsem se zklamání. I proto jsem před závodem veřejně naznačila, že jdu „na čas“ a několika blízkým o tom opravdu řekla. A ono to vyšlo. Byl to můj první osobák, ze kterého jsem měla skvělý pocit. Byl to první osobák, na který jsem trénovala. Moje endorfiny stříkaly na kilometry.
Hned týden na to se na Ladronce běžela RunTour. 10km trať relativně po rovince. Rovinka, ale to otáčení… I tak jsem si říkala, dneska by to mohlo zase vyjít. Znám své tělo a dokážu dobře odhadnout své limity. Ale můj týmový šéf ambasadorů řekl, ať neblbnu. No, co si budeme povídat, tohle podcenění mě asi nakoplo ze všeho nejvíc. A tak jsem do toho šlápla a ve dvou týdnech z toho byl další osobák.
Poslední osobák, který mi letos chyběl, a který jsem tak neradostně prošvihla v Karlových Varech, byl právě na půlmaratonské trati. Nakonec jsme si z původně zamýšleného Ústí nad Labem s Davidem vybrali Hradecký půlmaraton, který byl opět týden po Ladronce.
Bohužel do tohoto závodu jsem nenastupovala ve velmi dobré psychické kondici a těsně před závodem jsem ještě v sobě řešila, jestli vůbec chci běžet. Nicméně já prostě neumím něco vzdávat a tím, jak jsem se postavila na startovní čáru, jsem se malinko uklidnila. I přesto, že jsem si nebyla jistá svým výkonem, jsem se rozhodla zkusit držet tempo kolem 4:40. A světe div se, běželo se mi velmi dobře. Až tak, že jsem se přistihla, jak se pozoruji, jestli se mi dobře dýchá a nepřepaluju. A… nic. Trasa v Hradci neuvěřitelně ubíhala a já si pomalu uvědomovala, že osobák padne, a že i kdybych spadla k tempu 5:00 min/km, tak nemůžu doběhnout hůř, než kdy před tím. Teď už bylo jen otázkou, o kolik minut budu rychlejší než v dubnu. Výsledný čas byl nakonec 1:37:47 a tedy skoro o 5 minut lepší čas než můj předchozí. Za normálních okolností bych z něj skákala radostí, ale díky okolnostem je tohle pro mě osobák s hořkým nádechem.
A co teď? Teď už jen víceméně trénuju. Závodní sezonu jsem v tomto roce již ukončila a teď je čas na trochu odpočinku. Plavu, posiluju a samozřejmě i lehce běhám. Plány na příští rok jsou zlepšit půlmaraton a znovu uběhnout maraton. Uvidíme, kam mě běh v roce 2018 zavane, ale určitě bych se chtěla podívat i na další závody v zahraničí.
Blog autorky Jeden měsíc běžce můžete sledovat zde.
Komentáře (Celkem 38)
Veru81
29.10.2017 06:50:23
Když jsem koncem června psala můj poslední pozávodní report
z půlmaratonu v Karlových Varech, kde jsem se neúspěšně pokusila
pokořit osobní rekord, myslela jsem si, že můj čas přijde na půlmaratonu
v Ústí nad Labem. To jsem ale ještě netušila, že září se bude
odehrávat podle úplně jiných not.
Odkaz
na článek
Brno
Petr Kaňovský
30.10.2017 09:11:39
>> Brutto, 30. 10. 2017 08:59:59
Vždyť to záleží i na psychickém rozpoložení a kdoví na čem dalším. Ale je to asi i tak, že při žádném osobáku nešla skutečně „na doraz“, ale dost možná ani nechtěla či neuměla. Třeba jen týden po rekordním maratonu (2:54:20) mám osobáky na 3000m (10:33) a dokonce 400m (74,95), které jsem od té doby nezlepšil, podobně to mám v blocích i v jiných obdobích či na jiných tratích.
Samozřejmě i já gratuluji, i když už jsem o tom výkonu četl dříve na FB a gratuloval tam.
Trepifajxl
30.10.2017 09:19:28
>> Desert, 29. 10. 2017 22:34:14
halt pokrok, no…
dnes se o každém prdu píše hned blog
asi začnu psát o tom, jak si peru fusekle
Brutto
30.10.2017 09:26:05
>> Petr Kaňovský, 30. 10. 2017 09:11:39
Skor „neumi“ si myslim. Jasne, to je uz davnejsie zname, ze po rychlom maratone sa do troch – styroch tyzdnov da zabehnut pekny osobak na desiatku alebo obdobne kratku trat. No desiatku jeden vikend, potom lepsiu desiatku druhy vikend a potom polmaraton v osobaku treti vikend, to mi moc nesedi :) Po tej prvej desiatke, keby ju zabehla „na krv“ by sa dostavala tie dalsie dva tyzdne minimalne a nie ze by si tam zabehla dalsie osobaky :)
Brno
Petr Kaňovský
30.10.2017 09:28:14
>> Trepifajxl, 30. 10. 2017 09:19:28
Připadá mi ale, že má více partnerů než Dan, viz třeba vánoční výzva , takže ten blog je evidentně úspěšný.
MS82
30.10.2017 10:56:59
>> Petr Kaňovský, 30. 10. 2017 09:28:14
Protoze sponzory nezajima, jak umis behat, ale jak umis prodavat. Tedy prumerny bezec, ktery ma velke publikum a veci hezky doporuci, je jiste zajimavejsi nez profik, ktery sponzorske veci bere jako automaticke a na dalsi prezentaci/prodavani se nijak nepodili.
Meescha
30.10.2017 12:01:42
>> MS82, 30. 10. 2017 10:56:59
Buď se umíš prodat, nebo neumíš. Pokud lidi zaujmeš, dokážeš poutavě psát, věnuješ tomu čas a jako ne zrovna nepodstatná část i dobře vypadáš, můžeš uspět. Je to podnikání jako jakékoliv jiné, nerozumím tomu neustálému divení se.
Já jsem rád, že tento seriál má pokračování, i když to pro autorku nebude zrovna jednoduché. Ať už z důvodu, že reakce nejsou zrovna dvakrát pozitivní, tak z toho důvodu, že dle všeho nebude závodní typ. Každopádně tu vidím nějaký vývoj v uvažování, přístupu k tréninku a následně i výsledných časech. Z toho si mohou hobíci přece jen něco vzít (ideálně v kombinaci se zdejšími připomínkami, které byly u předchozích dílů věcně kritické).
Trepifajxl
30.10.2017 12:39:39
>> Petr Kaňovský, 30. 10. 2017 09:28:14
možná, nesleduju to takto do hloubky, každopádně ani to nemění nic na tom, že se zde píše o prdu
no a jestli ten prd někdo čte, jeho věc, já si raději přečtu o Zátopkovi nebo Prefontainovi, neb na úplné zbytečnosti je lidskej život krátkej
nicméně chápu, že internet je neodolatelná platforma pro každého, kdo musí nutně zviditelnit kdejakou průměrnost
Černé Voděrady
MartiNo
30.10.2017 16:10:02
>> Trepifajxl, 30. 10. 2017 12:39:39
Ehm, nejen že jsi ten prd přečetl, ale dokonce jsi na něj jako první reagoval a nadále o něm diskutuješ ☺
Trepifajxl
30.10.2017 19:38:36
>> MartiNo, 30. 10. 2017 16:10:02
děvče milé, nečetl, jen jsem se zhrozil, když jsem viděl nadpis, podobně jako Hogo-Fogo…
tohle už tu bylo
bylo, a už je to tu zase
…
a že diskutuju? ano, anóbrž jsme na diskusním fóru
Černé Voděrady
MartiNo
30.10.2017 19:53:33
>> Trepifajxl, 30. 10. 2017 19:38:36
Kdo je u tebe děvče, chlapče? Aspoň, že milé
Takže ty víš, že se jedná o prd, už jenom z názvu, ze skutečnosti, že se jedná o pokračování seriálu – tedy, že to nemůže být lepší, než posledně? Že se děvče nepoučilo, nezlepšilo… no, taky přístup.
Že tu diskutuješ o prdu mi přišlo v rozporu s: „neb na úplné zbytečnosti je lidskej život krátkej“.
vsara
30.10.2017 20:19:33
Krááá.
MartiNo a Trepifajxl s váma je srrránda. Já vás oba znám … a Evžen taky. A oba víme, že… jak bych to slušně krákla… si občas nerozumíte i s Evženem. Se mnou POCHOPITELNĚ si vždycky rozumíte. Jednak jsem chytřejší a společenštější než Evžen. A za druhé… kamarádi pštrosi by vás uklovali.
Asi uspořádám zase nějaké setkání u mýho hnízda a vás tam oba pozvu. Už jsem mockrát zjistila, že zobák proti zobáku jsou vrány… krá… chci kráknout lidi nějak vstřícnější.
Tak do sebe nerejte, pokud by vám to nedalo, prosím vyrýt pár žížal pro mě !!!
kráá vrána Sára
P.S. Jo a ten seriál … no radši nebudu krákat. Píp.
v.S.
Černé Voděrady
MartiNo
30.10.2017 20:37:37
>> vsara, 30. 10. 2017 20:19:33
Ale dyť je to jen takové… že by ani žížalu tím nevyrejp
Ten text je jak pípáš, a tom žádná, ale dělat hogo-fogo že tím nemá
smysl ztrácet čas… no co na to kráááknout?
Evženovi bych řekla rozumím vždycky, akorát s ním někdy nesouhlasím,
nebo si to chvíli myslím
Brno
Petr Kaňovský
30.10.2017 21:14:05
Proti autorce, blogu či jeho čtenářům nelze namítat nic, jedinou otázkou je, proč se na/v behej nenacházejí podobné seriály i u běžců trénujících „standardněji“, však před asi 10 lety tu cosi bylo, snad se běžci připravovali na maraton pod 3 hodiny a srovnávala se Hansonova a nějaká jiná metoda, už si to nepamatuji dobře. Pak by asi byli spokojeni skoro všichni …
Trepifajxl
30.10.2017 21:19:00
>> MartiNo, 30. 10. 2017 19:53:33
„děvče milé“ trochu s nadsázkou, snad nic tak hrozného
je a není to v rozporu, ta diskuse je alespoň zábavná
no já jen, že už tu bylo takové to růžové přiblblo, Barborka nebo tak nějak… já jen, jestli už toho nebylo dost…
Trepifajxl
30.10.2017 21:20:46
>> vsara, 30. 10. 2017 20:19:33
ale však já proti MartiNo nic nemám, diskuse může být i kritická, jinak by to nebyla diskuse, ale prosté přitakání
Brno
milan
30.10.2017 21:22:17
>> Petr Kaňovský, 30. 10. 2017 09:11:39
Petře, ty Tvoje asociace já fakt miluji. Nic ve zlém, ale podstata je jako
již tradičně úplně jinde. A neptaj se mě naivně kde, to už bych fakt
nedal…
Brno
Petr Kaňovský
30.10.2017 21:23:30
>> milan, 30. 10. 2017 21:22:17
Já to ale vážně nevím, kde
Černé Voděrady
MartiNo
30.10.2017 21:32:48
>> Trepifajxl, 30. 10. 2017 21:19:00
Jistěže nic hrozného, jen mě to od oslovení od mladého muže poněkud
překvapilo
>> Petr Kaňovský, 30. 10. 2017 21:14:05
Tak otázka je, co je dneska vlastně standardní trénink
Brno
Petr Kaňovský
30.10.2017 21:38:01
>> MartiNo, 30. 10. 2017 21:32:48
No dobrá, klidně by mohli i v tištěném časopise přetiskovat, co tu psal třeba Tomáš k maratonu pod 3 hodiny, či co tu psali hoši ke kiláku pod 3 minuty. Otázkou ovšem je, jestli by cílová skupina čtenářů byla dostatečně velká a jestli nakonec není přirozené, že prostor dostává právě toto, protože se s tím čtenáři mohou mnohem lépe ztotožnit, je to takové hodně přirozené, „lidské“.
Trepifajxl
30.10.2017 21:38:36
>> MartiNo, 30. 10. 2017 21:32:48
prej mladej muž…! já jsem čert starej
Brno
Petr Kaňovský
30.10.2017 21:45:48
>> Trepifajxl, 30. 10. 2017 09:19:28 jak si peru fusekle
Vynikající nápad.
Možná se objeví i výrobci různých pracích prášků, gelů a mýdel a
budou Tě tím zásobovat, abys pak posoudil, co je na praní nejlepší a to
pak zpropagoval, pak bych nemusel v obchodě váhat, jestli koupit prášek X
či Y, ale vzal ten, který jsi zmínil v blogu. Takto to často funguje, je to
přínosné pro všechny, pro blogera, producenta/prodejce propagovaných
výrobků i čtenáře/uživatele.
Trepifajxl
30.10.2017 21:57:24
>> Petr Kaňovský, 30. 10. 2017 21:45:48
se mnou by toho mnoho nepořídili, protože já obvykle fusekle mrsknu do vody po koupání, páč jsem ekologickej a ekonomickej…
…a je to!
vsara
30.10.2017 22:05:08
>> MartiNo, 30. 10. 2017 21:32:48
Krrrááááá.
Trepifajxl a mladej??? No to jsem upadla na zobák.
A moc mě potěšilo, že jste to po mém kráknutí začali brát s humorem. Mám za to u vás u KAŽDÝHO vosm žížal. !!! .
krááá no to bude zase poznámek.
krá a ještě pro Petra K. (toho taky SKORO neznám )
Vono napsat článek a vůbec ukecat někoho, aby povídal o sobě je strráášně těžký. A přesvědčit někoho v tý lepší střední třídě (jako je většina z vás tady v téhle diskusi… teda pár z vás neznám), aby kráknul vo svým běhání… co tam má krákat. Jedině, pokud má jiné zážitky… jako třeba já. Ale o vránách nepíšou.
kráá vrána Sára.
P.S. Píšu radši rovnou sem, aby se do diskuze nenacpali jiní. Ale zkuste ukecat třeba jednu kamarádku(je o … kus … starší než já),jaké to je, od trapných začátků v šedesáti(!) se procpat až na půlmaraton. Ve věku, kdy spousta lidí ani nedojde k obchodu.
Ukecat někoho (jste tady taky !!!), že uběhne v padesáti desítku za 45 (to je pro řadu mladejch nedostižný cíl), ale on ji uměl za … (trojka na začátku) a nebude se ztrapňovat.
Ukecat ženskou, která se kodrcá na pětce někde na bedně (odzadu), ale na závodech nad 12 hodin (a 100 km) bude prostě hvězda. A bude se vymlouvat, že jen ti ostatní odpadli.
A pak ještě redaktoři musí najít někoho, kdo to vyslechne, slušně napíše a dá redakci.
Jo, budete muset ukecat Krakonošovu sojku.
krákat nebudu, nejsem Sára. Evžen
Černé Voděrady
MartiNo
30.10.2017 22:56:35
>> Trepifajxl, 30. 10. 2017 21:38:36
>> vsara, 30. 10. 2017 22:05:08
Tak já jsem nejsem tak úplně stará, a čert je o 4 roky mladší, tož je mladej, to dá rozum.
Evžene, tak to sepisuj ty, ty příběhy, když je znáš – se svolením aktérů.
Ale jinak tu pár lidí ochotných podělit se o svoje tréninky a následně i výsledky a průběh závodů (včetně pocitů a „krajinomalby“) je, píšou to rovnou do diskuzí a svých blogů. Redakci by stačilo je nějak „podchytit“ a učesat to s nimi…
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.