Jak jsem nikdy neuběhla půlmaraton: O endorfinech a křupkách
![Jak jsem nikdy neuběhla půlmaraton: O endorfinech a křupkách](http://farm5.static.flickr.com/4030/4307422312_6d8f81ac60_o.jpg)
Týden od 18. do 24. ledna. Plán: 8 km + 10 km + 14 km. Plánovaným běhům tento týden nemohlo nic zabránit, zejména poté, co se mi podařilo si ověřit, že endorfiny likvidují poměrně elegantním způsobem pracovní stres, kterého jsem měla za posledních pár dnů opravdu dost. Jako rozptýlení působí také další „hubnoucí plány“. Na cestě ke své původní váze jsem v půlce.
Situace, které mě v přiváděly v práci k nepříčetnosti, jsem kromě odreagování během chtěla řešit okamžitou výpovědí, návratem na mateřskou dovolenou, požitím omamných látek a demonstrativní sebevraždou. Po neplánovaném sobotním večírku s přáteli, který se velmi vydařil, jsem se ale k žádným neuváženým krokům neuchýlila a namísto toho jsem po dvou skleničkách vína propadla velmi humornému opojení – vydrželo až do rána, kdy jsem plánovala čtrnáctikilometrový běh ve Hvězdě.
Obvykle běhám ráno na lačno, ale vzhledem k délce běhu jsem si dala ke snídani banán, toast s burákovým máslem a kávu. Teplota se pohybovala kolem –6°C a mě čekala obvyklá scéna před skříní ve stylu „nemám co na sebe“ a zmatené testování růných barevných kombinací. Už aby bylo jaro!
Ke standardní první a druhé vrstvě jsem pod „windstopper“ bundu přidala ještě jedno funční triko s dlouhým rukávem a co se týče bot, nominuji na Nobelovu cenu vynálezce goretexu. Vyšlo to a běželo se nádherně. Kolem mě se proháněli běžkaři, dokonce i začalo svítit slunce. Trasa ubíhala pohodově, kontrolovala jsem si tepovou frekvenci, běžela jsem konstantní rychlostí a bez toho, že bych musela zastavit, jsem dokázala celou porci kilometrů zvládnout za 1:45 hod s průměrnými 150 tepy, které považuji vzhledem k zasněženému a místy ledovému povrchu za úspěch. Užívala jsem si pocit, že bych dokázala běžet i dál. Odpoledne jsem pak využila procházku s kočárkem k protažení unavených nohou.
Po dohodě s trenérkou držím tempo a běhám stále nevysokou rychlostí (8 km/hod) a sleduji tepovou frekvenci. Při prvních bězích jsem se pohybovala v pásmu 155–160 tepů za minutu, nyní v průměru kolem 140. Pokles tepovky si ověřuji rovněž po uběhnutí dalších dvou běhů o délce 8 a 10 km na běhacím páse ve fitness centru.
Zároveň se domlouváme, že znova začnu sledovat pozorněji jídelníček. Opravdu moc bych si přála být zpět na předporodní váze. Chybí mi shodit 5 kg. Dosud mi pomohlo uvědomit si největší chyby při zapisování množství a druhu snědeného jídla. Ono hodnotit s trenérkou jídelníček, kde se místo večeře často objevují arašídové křupky, je pak dost potupné a na lhaní si do kapsy jsem už trochu stará… takže – zní to jako klišé, ale – začínám od pondělí…
Komentář trenérky Veroniky Brychcínové:
Dostat dolů kila navíc bývá někdy oříškem. Mirce se zatím podařilo snížit od podzimu váhu o 5 kilogramů. Mirka přistoupila na systém zapisování všeho, co kdy sní. To nám dalo základní obrázek o Mirčiných návycích. Ze záznamů bylo vidět, že Mirka je zvyklá jíst pravidelně, a tak jsme se mohly zaměřit na celkové složení a množství jídla.
Jako "berličku“ jsme tedy začaly místo klasického
zapisování používat tabulku, kde jsou potraviny a živiny rozdělené do
šesti skupin (zelenina – ovoce – sacharidy – mléčné výrobky –
maso, luštěniny, vejce – tuky). Z praktických důvodů jsme přidaly
ještě skupiny cukry a alkohol. U každé skupiny je pak určena velikost
jedné tzv. porce a pro každou skupinu doporučený počet porcí na den.
Celkový počet porcí se pak v průběhu sledování jídelníčku, pocitů a
skutečné úpravy váhy upřesňuje na míru.
Díky tomuto zapisování "do skupin“ si Mirka lépe uvědomila, které potraviny by mohla omezit a kterých naopak má nedostatek. Předpokladem je, že pokud se podaří dát tělu všechny živiny, které potřebuje (příjem potravin ze všech šesti skupin a omezení tzv. prázdných kalorií, tedy potravin chudých na živiny), je pak menší riziko, že nás budou řídit neovladatelné chutě. Ostatní chutě se pak už dají lépe zvládnout a postupně se tak budují nové návyky.
Tento způsob sledování jídelníčku, na rozdíl od přesného rozepisování jídla, umožňuje volit si z každé skupiny potravin ty, které člověku chuťově či jinak vyhovují, a pomáhá orientovat se v množství jídla bez úzkostlivého počítání kalorií. Dá se tak dosáhnout požadované pestrosti živin a postupné změny stravovacích návyků, díky kterým je tu velká naděje na dlouhodobý efekt.
I když si teď Mirka hlídá, kolik a čeho sní, myslím, že se jí podaří i nadále, a snad i o to více, si jídla užívat – stejně tak, jako si užívá znovu nabyté chuti k běhání. Přeji Mirce a všem dalším běhajícím labužníkům zdar a dobrou chuť do jídla i běhu.
Na Hervis 1/2Maraton Praha připravuje Mirku Zálesákovou Veronika Brychcínová, mistryně republiky v maratonu z roku 2007.
Komentáře (Celkem 3)
Praha
frankm
28.01.2010 10:54:20
Podle jména autora v záhlaví jsem byl chvilku zmatenej, kdo je kdo
(trenér vs. běžec), ale teď už je mi to jasný! Přeji hodně úspěchů při
pražském 1/2 maratonu, tím hlavně myslím pořádně si ten
běh užít!
Brno
running-observer
28.01.2010 17:42:31
Prvých 4–5 kg se hubne nejsnáze. Někdo to zvládne i za týden, ale pak je to horší…
Čelákovice
Láďa S.
28.01.2010 19:01:31
>> running-observer, 28. 1. 2010 17:42:31
Jestli je to aktuální fotka, tak by sis měla začít hledat pro běhání jinou motivaci, než je hubnutí :))
administrator 03.04.2010 13:33:10
Týden od 18. do 24. ledna. Plán: 8 km + 10 km + 14 km. Plánovaným běhům tento týden nemohlo nic zabránit, zejména poté, co se mi podařilo si ověřit, že endorfiny likvidují poměrně elegantním způsobem pracovní stres, kterého jsem měla za posledních pár dnů opravdu dost. Jako rozptýlení působí také další „hubnoucí plány“. Na cestě ke své původní váze jsem v půlce.
Odkaz na článek
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.