Tempová vytrvalost 1 - nosná konstrukce plánu
![Tempová vytrvalost 1 - nosná konstrukce plánu](http://farm4.static.flickr.com/3662/3325993898_419e3b27b7_o.jpg)
Při představování tréninkových prostředků používaných k plánování přípravy v ročním tréninkovém cyklu jsme se dostali k tempové vytrvalosti s označením jedna (TV1), jak jsem si to před léty upravil a věřím, že po průběžném vysvětlování mého názvosloví určitě pochopíte, proč jsem to takto rozlišil.
V komplexním popisu všech prostředků jsem ji přirovnal k obvodovým zdem přízemí při stavbě domu. Já to tak cítím, protože jak je pevně a poctivě vybudovaná tato odolnost organizmu, tak potom může vypadat i následující příprava. Pokud je tempová vytrvalost jedna správně a dlouhodobě rozvíjena, měly by se v každém případě objevit přepokládané výsledky. Je možné, že budou někdy až překvapivě výborné při dobré konstelaci hvězd a optimální adaptaci organizmu na správně prováděné zatížení. Nutnou podmínkou ovšem je, že neuděláme nějakou kardinální chybu v přípravě, nebo to vše nerozhodí nemoc či zranění.
Já si TV1 pro svůj pořádek definuji takto:
Je to schopnost běžet na úrovni anaerobního prahu (ANP). ANP je maximální
intenzita konstantního zatížení, při které je tvorba i utilizace laktátu
v krvi v rovnováze. To znamená, že běžíte v setrvalém stavu. Hodnota
laktátu v tomto rovnovážném stavu se pohybuje kolem 4 mmol/l, ale každý
máme tuto úroveň individuální. Maximálně dosahuje 6 mmol/l. Tepová
frekvence se pohybuje kolem 80–85% maximální tepové frekvence (MTF). Pro
detailisty se může zdůraznit, že anaerobní práh odpovídá 80–90%
VO2max.
Nejlepší je samozřejmě nechat zjistit svůj ANP při vyšetření v laboratoři. Tam vám při zátěžovém testu dodají i další podstatné informace o stavu vašeho organizmu a tím i podklady pro správné nastartování přípravy a při průběžných kontrolách i o tom, zda trénujete správně a rozvíjíte své schopnosti, nebo se místo postupného zvyšování úrovně trénovanosti řítíte do pekel.
Pro rozvoj TV1 používám při plánování tréninků nejčastěji tempový běh, který je velmi přínosný. Dále stupňovaný běh, jenž je nesmírně účinný, i když svým závěrečným zrychlením zasahuje až do hranice speciálního tempa. Je to ale jeden z mála prostředků, při němž se efektivně rozvíjí také procento využití kyslíku. Rovněž nezapomínám na střídavý běh, který jsem zde již jednou speciálně popisoval pro možnost improvizace v plánu zaviněné časovou tísní.
Při správném nastavení tréninku od začátku přípravného období by se úroveň ANP měla postupně zvyšovat směrem k závodnímu období. Podle mých zjištění někdy až o 2% za 4–6 týdnů. Z toho by se mělo vycházet při plánování růstu zatížení na tomto pásmu.
Pro ukázku, co takový trénink dokáže, bych uvedl vlastní příklad. Běhal jsem léta jen 800 m na dráze. Zvládnout 1500 m pro mě byla tragédie a navíc jsem se vůbec nedokázal přiblížit časům, které bych měl dosahovat vzhledem ke své výkonnosti na kratší trati.
Už jsem byl kvůli osobní stagnaci ze všeho tak otrávený, že jsem chtěl toho trápení nechat a chodil jsem se jen volně dlouho proběhnout. Postupně jsem si při tom klusu měřil časy. Jak jsem se zlepšoval a spravoval si tím náladu, snažil jsem se běhat čím dál rychleji. Bál jsem se to rozběhnout od začátku naplno, proto jsem pokaždé běh, u kterého jsem střídavě používal jinou délku trasy, stupňoval až do maxima. V průběhu jara jsem dosáhl neuvěřitelného zlepšení časů vzhledem k tomu, co jsem zvládal na počátku tohoto systému tréninku.
Delší tratě mě přestaly strašit. Hrozně mě bavilo běhat s pocitem, že mám opravdu radost z pohybu a netrápím se. Když jsem si pak vyzkoušel dlouhé závody, mezi nimi i 25 km, byl jsem v šoku, co se mnou, člověkem, který nebyl schopen pořádně odběhnout patnáctistovku, tato příprava provedla. Proto považuji běh na úrovni anaerobního prahu opravdu za nosnou konstrukci. Vycházím z toho i při plánování přípravy pro všechny své svěřence.
Možná jsem vám to nevysvětlil dost pochopitelně, nebo ne dost vědecky, protože to zde nechci pitvat do detailů. Navíc si každý z vás může podrobnosti vyhledat, ale šlo mi spíš o to, abyste porozuměli souvislostem a zákonitostem v postupném zatěžování organismu při plánování tréninku v celoročním cyklu.
Možná vás to nakopne, popřemýšlíte o svém způsobu přípravy, něco upravíte, případně změníte a dočkáte se velmi milého překvapení v podobě obrovského skoku ve své osobní výkonnosti. A o to mi při mém povídání hlavně jde.
Zdeněk Smutný je jedním z trenérů nabízejících své služby na behy.cz
Komentáře (Celkem 5)
Ivo Domanský 09.03.2009 01:11:15
Tempová vytrvalost je pro atlety absolutně nezbytná, a kondiční běžci
jsou také atlety, i když si to mnozí o sobě nemyslí. Přesto, pokud
nejsou trenérsky pravidelně sledováni, běhají intervaly v TV neradi a
nahrazují je OV, což je efektivní pouze v první fázi přípravného
období. Dosud nikdo se pouhým volným souvislým během rapidně
nezlepšil.
Věřím, že bude následovat výklad nácviku speciálního tempa, což je
zase o stupeň náročnější
kategorie, ale zejména vytrvalci, usilující o kvalitně zaběhnutý
půlmaraton nebo maraton, ji musí zvládnout.
A taky, Zdeňku, nezapomeň jednu lekci o taktice, to je pro řadu
rekreačních – ale i výkonnostních -běžců území, kde
„žijí lvi“.
Z.Smutný
09.03.2009 08:51:05
>> Ivo Domanský, 9. 3. 2009 01:11:15
Už jsem se o taktice dřív v v jednom z prvních článků zmiňoval, ale až proberu postupně všechny tréninkové prostředky, nebo v některém textu, to znovu připomenu. Je to třeba, zejména když vidím na závodech, co se děje vetšinou po startu a pak to utrpení v průběho závodu pro hodně těchto běžců, kteří nemají představu, co je čeká jen třeba po takovéto taktické chybě.
Dobřichov
honzaherda
10.03.2009 16:00:04
>> Ivo Domanský, 9. 3. 2009 01:11:15
K taktice bych přidal soudnost při stavění se na start – druhá řada
není pro ty, co běhají 45+ na 10km. Já se většinou nikam nehrnu, neb běh
není závod silničních kol, kde se „bez háku“ dá prokaučovat celý
závod a ztratit desítky pozic už na startovní čáře v desáté
řadě.
Ve Kbelích nebyl problém prokousat se o 100míst, 10ka je dlouhá a silnice
široká – na trojce po dráze by to ale nešlo.
Sám mám dobrou zkušenost, že s osobákem 39 na 10km je pro mě
přínosnější běžet 5–10km 4:30 až 5min/km než trénovat na 5:30
štreky.
Sokolov
koyama
11.03.2009 00:46:08
>> honzaherda, 10. 3. 2009 16:00:04
To může být sice pravda, ale ty máš základní vytrvalost naježděnou na kole. A my, co jí nemáme, se nemůžeme vyhnout ani těm štrekám. Samozřejmě, že nelze běhat jen štreky…
ZdeněkK
13.03.2009 08:12:24
Přeji hezký den. Mám takovou „vlezlou“ otázku. 19. 11. jste na můj
příspěvek mimo jiné odpověděl:
…16 týdnů před PIM rozepíši i tréninkový plán pro maraton se
zaměřením k PIM tak, jak bych si ho představoval…
Myslíte, že tento plán ještě napíšete i když temín PIM se už
nestihne? Dal by se třeba použít na Kladenský marathon.
Děkuji
administrator 03.04.2010 13:32:47
Při představování tréninkových prostředků používaných k plánování přípravy v ročním tréninkovém cyklu jsme se dostali k tempové vytrvalosti s označením jedna (TV1), jak jsem si to před léty upravil a věřím, že po průběžném vysvětlování mého názvosloví určitě pochopíte, proč jsem to takto rozlišil.
Odkaz na článek
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.