Renata Kvitová-Býmová: Vytrvalkyně na mateřské dovolené
![Renata Kvitová-Býmová: Vytrvalkyně na mateřské dovolené](http://farm5.static.flickr.com/4007/4400342105_449e5cd6c9_o.jpg)
„Když jsem na dovolené u Máchova jezera oběhla sama od sebe tátův tréninkový okruh, nezbylo mu nic jiného, než mě přihlásit do atletiky. To bylo už ve třetí třídě základní školy a tento sport mě uchvátil natolik, že se pro mě stal číslem jedna," říká s úsměvem Renata Býmová, vytrvalkyně, která zářila především v devadesátých letech a dnes slaví pětatřicáté narozeniny.
„Začínala jsem sice s všeobecnou přípravou, skákala jsem do výšky, běhala překážky, ale vytrvalostní běh u mě jednoznačně vyhrál. Tahle disciplína mi byla ušitá na míru."
Nyní je jí 35 let a bydlí v rodinném domku v malebné vesničce Hodslavice poblíž Valašského Meziříčí. S manželem tam vychovávají dva syny, tříletého Pepíka a čtyřměsíčního Karlíka. Takže místo běhání se zatím točí kolem obou kluků a docela jí pomáhá na mateřské dovolené to, že absolvovala střední zdravotnickou školu a ví si s ledasčím rady. Koneckonců jako zdravotní sestra pracovala na různých odděleních u nás i v zahraničí.
„Na rozvoji mé sportovní výkonnosti se podílelo několik dobrých trenérů," řadí postupně všechny tyto osobnosti chronologicky za sebe: „Začínala jsem v TJ Tatra Kopřivnice u Rosti Kociána. Další v pořadí, Josef Sečkář, mě přivedl k velké atletice a dostala jsem se díky jemu do Brna, kde mi pomohl nastartovat nejen sportovní, ale i profesní kariéru. Posledním trenérem byl Hary Hudák. Ten mě dostal mezi naše nejlepší běžkyně a s jeho tréninkovými metodami jsem dosáhla svých největších úspěchů.
A rozhodně bych neměla zapomenout na tátu, který mě doprovázel celou mou běžeckou dráhou. Vždy mě podporoval a hlavně mě podržel v dobách, kdy mi to zrovna moc nešlo."
Pro přesnější obraz Renatiny výkonnosti bude zcela určitě dobré
připomenout si její osobní rekordy na dráze a vězte, že stojí opravdu za
to:
800 m má za 2:14 a 1 500 m za 4:33, to vše z roku 1995. 10 000 m
zvládla v roce 1997 za 35:19 a o rok později dala pětku na tartanu za
16:43. Osobák na 3 000 m si vytvořila časem 9:47 v roce 2000, kdy zaběhla
i půlmaraton za 1:18:40.
„Já si nejvíc cením času na 10 km," vzpomíná a rychle dodávává: „Na to Mistrovství ČR v roce 1997 roce v Třinci určitě nezapomenu. Úžasný osobák na desítku a k tomu i třetí místo na republice. Zaběhla jsem výkon více než o minutu lepší, než byl můj stávající osobní rekord. Navíc se celou dobu běželo v dešti a závod byl rozběhnutý na 34:10. Měla jsem na takový čas i podle tréninků, jenže v tom počasí to bylo příliš rychlé a já doplatila na nezkušenost na této trati. Ale i tak je tento závod pro mě nezapomenutelným zážitkem."
Mimo tohoto úspěchu má i několik dalších medailí z MČR na dráze, v hale, krosu, půlmaratonu a v běhu do vrchu. Titul má z desítky na dráze v roce 1999, kdy byla republika v Ostravě.
Startovala také ještě jako juniorka na Mistrovství světa v krosu v roce 1994 v Budapešti. Bylo z toho 127. místo na světě a 49. v Evropě. Podívala se i v roce 1998 do Japonska, kde se v Chibě konala Mezinárodní štafeta žen. Běžela tam 5 km na dráze a doběhla sedmá v osobním rekordu 16:43. Na mistrovství Evropy v krosu v italské Ferraře v témže roce doběhla do cíle 45. V průběhu své závodní kariéry absolvovala řadu startů v zahraničí, zejména na silnici, ale i v krosu a také na mezinárodních mítincích na dráze.
„Pořádně trénovat jsem začala až v roce 1994 pod vedením Haryho Hudáka," komentuje svoji přípravu: „Ale už za rok se dostavily první výsledky. Dle mého tréninkového deníku jsem zvládla doposud nejvíc v jednom týdnu odběhat 142 km, to bylo v březnu roku 2000 a za měsíc jsem měla nejvyšší kilometráž v lednu 1998. Dostala jsem se až na 551 km."
Pro podrobnější dokreslení její tréninkové zátěže jsme vybrali ukázky dvou týdnů. Každý z nich je z jiného tréninkového období:
Hrubá objemová příprava od 2. 2. do 8. 2. 1998:
Den I. fáze II. fáze
Pondělí: 10 km + 10×100 lehce s mzk 5,5 km: 2× abeceda na 800 m, 8×50
frekvenčně
3× kruhový trénink – posilováni + výklus a strečink
Úterý: 6 km výklus 14,5 km: abeceda, rovinky, 3× (5×150)
s meziklusem
př. 6 min série vše v čase 24 s + vyklusání
Středa: 6 km výklus 22 km: rozklus, ABC, rovinky, běh na ANP
12km (3:44,8/km), výklus a rovinky
Čtvrtek: 6 km výklus 8 km volně
Pátek: 14 km: rozklus, ABC, rovinky VOLNO
10×200 s mzk, rovinky + výklus
Sobota: 15 km: rozklus, ABC, rovinky 5 km výklus
5km (3:36), výklus
Neděle: 23 km: rozklus, DAV 19 km z toho VOLNO
12km (4:30/km) a 7km (4:10/km)
Další týden je z hlavní přípravy v sezóně 1997 od 26. 5.
do 1. 6.:
Pondělí: 14 km: ABC, 15×100 na 80–90% s mzk
Úterý: 16,5 km: rozklus, ABC, rovinky, ST 6×1 km (př.3min) průměr
3:15/km, výklus
Středa: 10 km lehce klus
Čtvrtek: 15,5 km: rozklus, ABC, rovinky, TR 13× střídavě úseky
150 rozloženě (23,3) a
200 m tempově (30,6) s meziklusem a mezichůzí, výklus
Pátek: 10 km volně
Sobota: 19,5 km: rozklus, ABC, rovinky, TV 3×3 km/př.8 min (10:24, 10:30,
10:27) výklus
Neděle: 15 km volně
To je jen drobný výtah z jejích pečlivě vedených tréninkových
deníků.
„Měla jsem celkem štěstí, protože se mi vyhýbaly nemoci a zranění,"
připomíná Renata:
„Proto jsem všechny tréninky docela dobře zvládala. Jen v roce 2001 jsem
měla roční výpadek kvůli zranění hlezna, se kterým si doktoři
nevěděli rady."
Mezi její nejoblíbenější závody patří ty v domácím prostředí. Ať už je to Silvestrovský běh v Ostravě Hrabové, Vnorovská desítka nebo Běh městem Velké Albrechtice a také Běh zámeckým parkem v Kravařích, protože jí vyhovovaly nejen kvůli profilu tratě, ale také tam byla vždy dobrá organizace a pěkné prostředí.
„Závodila jsem na všech terénech," konstatuje: „Nikdy jsem si nevybírala, ale dráha pro mě byla prioritou a vrcholem. Měla jsem také ráda rovinaté silniční závody, kde se dalo držet tempo. Jen krosy a kopce mi nikdy moc neseděly."
Jejím vzorem je Haile Gebrselassie, a to nejen díky svým fenomenálním výkonům a úspěchům, ale také kvůli dokonalé technice běhu. „Měla jsem štěstí. Při MS v krosu v Budapešti jsem seděla vedle něho v hotelu při snídani," směje se po těch letech: „Mám i jeho autogram. A jaký je? Veselý skromný, malého vzrůstu, ale s velkým běžeckým srdcem a talentem."
Ovšem je nutné také podotknout, že běh nikdy nebyl jedinou životní náplní. Ráda si vyrazí ven na kole, plave a kdykoliv to jde, tak se pustí do nějaké pořádné vysokohorské túry. V zimě doplňkově zařazuje běžky, a když si potřebuje odpočinout, což je v současné době s čtyřměsíčním synem vlastně téměř nemožné, otevře si dobrou knížku. Dříve nesmírně ráda cestovala a chodila do společnosti a k tomu se, jak věří, až kluci trochu odrostou, určitě vrátí.
„Teď na mateřské dovolené moc přehled o naší vytrvalecké scéně nemám," přiznává se:
„Lítám kolem dětí a nezbývá mi moc času. Jen co tak sleduji z povzdálí, tak se mi zdá, že výkonnost nějak upadá. Mladí se do vytrvalostních disciplín nijak nehrnou. Tréninky jsou fyzicky i časově náročné a pro výsledky je nutné hodně obětovat. A to dnešní mládež moc nebere. Když už chtějí náhodou sportovat, tak si vybírají moderní sporty, kde se mohou předvádět a moc se nezapotí. A nějaké běhání, i když by k tomu měli třeba dobré podmínky na moderních stadiónech a površích a ne jako my, na starých a zanedbaných škvárových dráhách, případně v přírodě, to jim už nic moc neříká. Ale věřím, že se zase nějaký talent objeví a bude ho vidět. Jen mám obavy, že tolik lidí, co dřív u nás běhalo ve vysoké výkonnosti, to se už asi nikdy nedá dohromady."
„Já momentálně nezávodím a ani zatím neběhám, protože kojím a pečuji o malého synka. Jsem teď naplno zaměstnaná doma a nemám v podstatě na nic čas, ale ráda bych se k běhání vrátila, až to jen trochu půjde časově zvládnout. Běh je má velká láska a doufám, že si ho ještě hodně užiji," tvrdí Renata Býmová, vytrvalkyně, která určitě ještě neřekla poslední slovo.
Profil Renaty Kvitové – Býmové:
Datum narození: 23. 4. 1975
Osobní rekordy:
800 m: 2:14
1 500 m: 4:33
5 000 m: 16:43,62
10 000 m: 35:19,80
Půlmaraton: 1:18:40
Nejlepší výsledky:
Mistryně ČR 1999 – 10 000 m
MS v krosu 1994 – 127. místo
ME v krosu 1998 – 45. místo
Komentáře (Celkem 0)
zsmutny 23.04.2010 01:06:28
„Když jsem na dovolené u Máchova jezera oběhla sama od sebe tátův
tréninkový okruh, nezbylo mu nic jiného, než mě přihlásit do atletiky. To
bylo už ve třetí třídě základní školy a tento sport mě uchvátil
natolik, že se pro mě stal číslem jedna," říká s úsměvem Renata
Býmová, vytrvalkyně, která zářila především v devadesátých letech a
dnes slaví pětatřicáté narozeniny.
Odkaz
na článek
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.