Z tlusté holky štíhlá maratonkyně za pět měsíců
![Z tlusté holky štíhlá maratonkyně za pět měsíců](http://farm6.static.flickr.com/5258/5724266996_d756f19476_o.jpg)
Nikdy jsem neměla ideální postavu. Už jako malá holka ve škole jsem si všímala, že mám nějaké to kilo navíc oproti mým hubeňoučkým spolužačkám. S přibývajícím věkem mi to začalo vadit více, a tak jsem absolvovala spoustu marných pokusů o zhubnutí. Jak to tak často bývá, dieta mi pokaždé vydržela maximálně dva dny, o sportu ani nemluvím!
Přítel jednou týdně „chodí“ běhat, a tak mě párkrát vytáhl. Jenže můj indiánský běh ho dost brzdil a mé proslovy a nadávky ho štvaly snad ještě víc. Příště jsem to vyřešila po svém a místo běhu jsem si vzala kolo a jela vedle něj. Přece jenom je to o dost pohodlnější a nenáročné… A to byl asi můj poslední sportovní výkon.
Když jsem otěhotněla, byla to skvělá výmluva, jak se vyhnout sportu i dietám. Přece jako těhulka nemůžu vůbec sportovat, co kdybych si ublížila, no a hlídat se s jídlem také nemůžu, miminko přece potřebuje všechno (myšleno samozřejmě ironicky). Takže jsem se pěkně cpala a kila šla nahoru obrovským tempem. Z 62 kg, které jsem před těhotenstvím měla, se stalo v den porodu 82 kg. Rovných 20 kg nahoře, to bývá docela časté. Jenže v porodnici jsem nechala jen 8,5 kg, takže moje váha byla příšerných 73,5 kg. Naivně jsem si myslela, že díky kojení váha půjde rychle dolů, ale omyl. Měsíc po porodu se váha stále držela a ne a ne jít dolů.A v tu chvíli jsem si řekla: „A dost! S tím musím něco dělat!“
Běh se mi zdál jako dobrý sport na hubnutí, a tak jsem v říjnu 2010, měsíc po porodu, prvně vyrazila. První den 3 km bez pauzy! „Pane jo, jsem fakt dobrá,“ říkám si. Postupně jsem si začala přidávat a samozřejmě upravila i jídelníček. O měsíc později jsem si pořídila malého pomocníčka, vlastně dva. Hodinky měřící tep a také tabulku, do které jsem si zapisovala denní příjem a výdej energie. Aby vše perfektně sedělo, jídlo jsem si dokonce i vážila.
Na konci listopadu jsem už běhala 7–12 km a s váhou jsem šla dolů na 60 kg. Za dva měsíce shodit 13,5 kg je prostě paráda! V prosinci jsem byla nemocná, a tak na běhání jsem mohla zapomenout. V lednu zase bylo hodně sněhu a v tom se mi běhat nechtělo, tak jsem alespoň chodila do posilovny. I tak šla váha krásně dolů a na začátku února jsem měla už jen 55,8 kg. Únor byl super, počasí se umoudřilo a sníh lehce roztál, tak hurá ven. Po dvouměsíční pauze jsem si rovnou naložila o pár km navíc. Nějakých 18 km už pro mě nebyl problém.
Březen byl pro mě zlomový. Dala jsem si svůj první závod v životě a ten odstartoval moji „běžeckou kariéru“. Byla to Kbelská 10. Můj cíl byl jasný, doběhnout do 50 minut. A povedlo se 49:48. To mě nakoplo. Řekla jsem si, že příště budu lepší a začala trošku trénovat. Ale předsevzetí mi vydrželo jen jeden trénink a konec. Bylo to otravné a bralo mi to chuť na běhání.
V březnu se moje kilometry pohybovaly mezi 15–23 km a váha mezi 54–56 kg. Už začala jít lehce nahoru. V dubnu jsem se zúčastnila třech závodů. První byl Hervis půlmaraton, který jsem chtěla doběhnout do 1:50, ale to se mi o minutu a půl nepovedlo a já to tehdy strašně obrečela a řekla si, že už konečně musím na sobě začít makat. Bohužel mé nadšení opět za pár dní vyprchalo, tréninky byly ty tam a já se opět vrátila ke stylu běhu „lážo plážo“.
O dva týdny později se konal další, Pardubický půlmaraton. Tam se mi zadařilo, zlepšení o úžasných 9 minut. S časem 1:42:33 jsem byla maximálně spokojená a šťastná. Nadšení mi vydrželo ještě několik dní, a tak jsem si za tři dny (v úterý) plná nadšení a odhodlání dala 27,5 km. Domů jsem ale doběhla totálně vyřízená a nohama o zem spíš už jen šoupala. Ale co tě nezabije, to tě posílí že? Nezabilo, posílilo!
Další můj běh byl až v sobotu, kdy se konala desítka Kbely-Brandýs. Čas sice krásný, 46:51, ale 1,5 km před cílem mě přeběhla lepší běžkyně a tím mě připravila o třetí místo. To mě fakt vzalo! Špatná jsem z toho byla celý den a i ten následující.
Rozhodně to tak nenechám, říkám si. Chce to prostě víc trénovat! Vybrala jsem si běhat menší kopce. Je to záhul, ale když už nemůžu, vzpomenu si na tento špatný zážitek a to mi dodá sílu.
To, že za další dva týdny poběžím maraton, mě ani ve snu nenapadlo. V plánu jsem ho sice měla, ale až příští rok.
Šest dní před tím VW Prague Maratonem se mě večer přítel zeptal, zda ho poběžím. „Jsi se snad úplně zbláznil,“ říkám mu. „Na to nejsem připravená! Nejvíc v kuse jsem uběhla jen 27,5 km, tak přece nemůžu běžet maraton! To je hazard se zdravím! Ale jeho přemlouvání o tom, jak jsem dobrá, že mám na běhání talent a zvládnu to, mě nahlodalo a opravdu jsem o tom začala vážně uvažovat. Zabrousila jsem na běžecké stránky (behej.com) a hodila dotaz, co si o tom kdo myslí. Odpovědi byly jasné. Jdi do toho, zkus to! Váhala jsem ještě dva dny, ale nakonec v pátek se rozhodla a zajela do Expa přihlásit se. „No nejsem já tak trošku magor?“ říkám si v duchu. „Bez absolutní přípravy si dát maraton?!? Ale co, časový limit je 7 hodin, když nebudu moct, dojdu to!“ A s tím jsem do toho šla.
Nastal den D. Stojím nervózní ve svém koridoru a čekám na start. Výstřel neslyším, ale dav se už rozbíhá. Při průběhu startem naplno vnímám skladbu Vltava, kterou nám na housle hráli živě. Běžím Pařížskou ulicí a hudba se mi pomalu vzdaluje. Místo ní nastupuje jiná hudba, je to dupot ostatních běžců a úžasná podpora fanoušků všude kolem.
Běžím dál a snažím se hodně krotit své tempo, abych to hned na začátku nepřepálila. Běželo se mi krásně. Ovšem od 27. km krize. Na 30. km jsem už volala příteli, aby mě nějak podpořil.
Na 36. km mu volám znova, tentokrát s pláčem, že mě bolí ledviny a brní ruce. Kilometry ubíhaly neskutečně pomalu a já byla už zoufalá. Na 40. km na mě čekal na mostě. Zvládla jsem pouze jednou mávnout a opět jsem se plně soustředila na silnici. Když probíhám Pařížskou, už vím, že jsem to zvládla, a v dálce vyhlížím cíl.
Dobíhám k modrému koberečku a mám neskutečnou radost, že mi chybí jen pár metrů do cíle. Neskutečný pocit štěstí a dojetí. Usmívám se a přes slzy v očích ani pomalu nevidím na cestu.
Mám to za sebou! Čas 4:07:51. Jsem spokojená. Vyčerpáním si sedám na zem a chytám křeče do lýtek, pláču, brní mi ruce i pusa a dokonce v jednu chvíli nemohu dýchat. Přítel se ale o mě postaral, a tak mě to během deseti minut přešlo.
Hrdá na svůj úspěch odcházím směr stánek s rytím na medaile a poté rovnou k autu. Domů jsem dorazila totálně vyčerpaná fyzicky i psychicky, ale ten pocit při průběhu cílem za to prostě stojí.
Už teď se těším na příští rok a doufám, že si čas vylepším třeba i o 20 minut.
Komentáře (Celkem 186)
blankap
19.05.2011 09:03:16
>> rudo, 19. 05. 2011 08:15:29
ne, ne, hlídám si tepovou frekvenci 50–70% což je velmi nízká hranice – dle mého, ale je pravda, že každý běh chci zaběhnout v lepším čase, v září bych chtěla běžet svůj první závod na 5km …
blankap
19.05.2011 09:05:16
>> rudo, 19. 05. 2011 08:15:29
ne, ne, hlídám si tepovou frekvenci 50–70% což je velmi nízká hranice – dle mého, ale je pravda, že každý běh chci zaběhnout v lepším čase, v září bych chtěla běžet svůj první závod na 5km …
Praha
Mattyna
19.05.2011 09:08:07
Koukám že to nějak musím s tou váhou vysvětlit
Váha byla braná z těch příšerných 73,5kg na 54kg. Jak jsem už
napsala,ani po mesíci od porodu nešlo dolů absolutně nic! A to všichni
říkali jak to právě půjde samo. Těch 62kg před těhu bylo taky dost
hrozných, nosila jsem velikost 40. Velká prdel, fakt tlusté nohy, vše jak
rosol!! Přítel mi říkal " ty muj aspiku"! Typ postavy hruška, takže jsem
kolikrát na sebe nenatáhla ani 42:-( A lýtka jsem měla jak „tušné
sloupy“!! Sakra, měla jsem ještě přihodit fotku v plavkách, jak jsem
vypadala předtím co No
jinak každý má jiné představy pod slovem " tlustá". Já jsem se tak
prostě cítila!!! Když nosíte téměř největší dámskou velikost,
nemůžete se ani cítit jinak!
>> Pip, 19. 05. 2011 08:31:51 >> LemonaidLucy, 19. 05. 2011 07:24:34
Moooc díky
Brno
milan
19.05.2011 09:21:53
>> Mattyna, 19. 05. 2011 09:08:07
Nic mě do toho samozřejmě není, ale přítel a manžel je jedna a táž osoba? Nebo žijete v nějaké komunitě?
Monny
19.05.2011 09:25:41
>> Mattyna, 19. 05. 2011 09:08:07
No asi opravdu jak psala Borůvka, to je spíš o tvé vlastní
nespokojenosti sama se sebou… z čehož asi plyne i tvé úžasné
zlepšování v běhu, pokud jsi byla nespokojená se svými výkony stejně
jako s postavou
A 40 určo není „téměř největší dámská velikost“ ale s tímhle
přístupem byla tvá motivace zjevně obrovská
blankap
19.05.2011 09:26:01
>> Mattyna, 19. 05. 2011 09:08:07
tak to chápu, já mám hranici velikosti 38 – menší jsem ještě nikdy neměla a větší být nesmí a kdybych se nehlídala tak nemám problém chodit ve velikosti těhotného slona ....., když mám pocit, že jsem tlustá a nevytvarovaná – tak si ty myšlenky musím zakázat a říkám si nech toho, máš velikost 38 co ti jiná v tvém věku může závidět, tak jako já závidím těm starším co vypadají líp než já …, každý máme na sebe jiný pohled a jiná kritérie, ale důležitá je osobní pohoda, každopádně jak k váze tak k výkonu gratuluji a taky i Vašemu příteli – za jeho podporu pro Vás
Praha
Mattyna
19.05.2011 09:48:04
>> milan, 19. 05. 2011 09:21:53
jj, jedna a tatáž osoba. Přítel je skoromanžel a za dva týdny bude
mažel
>> Monny, 19. 05. 2011 09:25:41
No já měla fakt problém na sebe sehnat kalhoty!!! Jako beze srandy!! V pase jsem byla docela hubená,ale nohy a prdel fakt příšerný! Z obchodů jsem odcházela znechuceá a někdy i se slzami v očích:-( Ale přesně jak píšeš, motivace byla a je pak obrovská když si vzpomnu jak tlustá jsem byla, že už taková být nechci a tak pro to musím něco udělat! To samé běhání. Vzpomínka na závod kdy jsem přišla o třetí místo mě žene dál a nutí mě na sobě trochu makat!!
>> blankap, 19. 05. 2011 09:26:01
Děkuji To jo,
38 velikost je v pohodičce,ale 40/42 už ne! Tedy z mého pohledu. Já se
prostě cítila opravdu hrozně:-( Navíc mám lýtka pořád velká,ale to už
není tukem ale genetikou a stím nic neudělám!
Byla jsme na měření tuku a v tělo ho mám málo. Prý až moc málo,
takže ty lýtka jsou prostě podělaná genetika!
>> rudo, 19. 05. 2011 09:36:09
Ještě si zapiš věstonická venuše nebo jak se ta „dáma“ jmenovala
Ale tak mi říkal když
jsem byla těhu
Praha
Mattyna
19.05.2011 09:54:26
>> Borůvka, 19. 05. 2011 08:59:27
Děkuji
No víš, já si prostě tlustá připadala. Mít při výšce asi 166cm
73,5kg mi přijde fakt dost! Věřím že někdo třeba má těžké kosti a tak
vypadá přitéhle váze a výšce docela dobře, ale já tedy tenhle případ
nejsem:-( Ty vypadáš podle fotky jako štíhlá holka,takže nemusíš řešit
že si nemůžeš koupit žádný kaťata, protože se žádných
neoblékneš:-) Jakou máš velikost jestli to není tajné? 36?
rudo
19.05.2011 10:00:51
tak si pisem : vestonicka venuse
a tiez si pisem do ineho zborniku :
premenila som tuk na genetiku ( na lytkach)
uz tam mam zapisane : premenila som tuk na svaly
![;-)](/texyla/emoticons/texy/wink.gif)
Holky asi vas nepotesim s cislovanim, neviem presne ako to je v EU
mozno podobne ako tu :
postupne sa cilsovanie velkosti meni, ako populacia pribera a sa rozsiruje tak s populaciou aj menia cisla.
takze holka co bola kedysi napriklad 38 pri urcitej vahe, po rokoch pribera vahovo aj tukovo ale v obchodoch je stale 38
obchody by stratili zakaznicky a tak predavaju volnejsie sirnejsie vacsie ale s mensimi cislami aby zakaznicky nepresli ku konkurencii, je to ako vojna lacnych aeroliniek s podrazanim ceny leteniek.
Ak ma niekto v skrini staru 38 sped 20 rokov a 38 sped 10 rokov z pred 5 rokov a tohtorocnu, tak ich polozte na seba a uvidite ako rastu do sirky.
ipeterka
19.05.2011 11:04:31
Michaelo gratuluju ke krásnému vzestupu (a zároveň poklesu váhy). Vzhledem k výsledkům máš k běhání asi opravdu talent. Co se týče pardubického půlmaratonu, tak ten mám hodně rád, protože je to pro mě příjemně postavená a hlavně si i myslím že nejrychlejší půlmaratonská trasa v České Republice. Na pražském půlmaratonu jsem nikdy nebyl schopen zaběhnout pod 1:50. V Pardubicích na první pokus … .
Černé Voděrady
MartiNo
19.05.2011 11:20:45
>> rudo, 19. 05. 2011 10:00:51
"postupne sa cilsovanie velkosti meni, ako populacia pribera a sa rozsiruje tak s populaciou aj menia cisla.
takze holka co bola kedysi napriklad 38 pri urcitej vahe, po rokoch pribera vahovo aj tukovo ale v obchodoch je stale 38"
Ach tak, tím se vysvětluje, proč se v posledním roce občas vejdu do nějakých 34 kalhot, o čemž se mi zamlada nezdálo. Přečíslovali. Co je ale blbé, že některé střihy co by mi padly tak malé nedělají (užší pas a větší zadek a stehna, o lýtkách nehovoře). Tak nevím komu to chtějí prodávat… asi fakt anorektičkám, které nemají ani ten zadek. Řešení jak se přizpůsobit nabídce v obchodech vidím v posilování svalů core (jestli se tak říká jen těm hlubokým tak těch „vnějších“ taky), aby se pas rozšířil.
rudo
19.05.2011 11:33:21
>> MartiNo, 19. 05. 2011 11:20:45
riskujem politicku korektnost, ale :
zenske modely siat navrhuju a zenske modelky vyberaju
chlapy, ktorym sa pacia a ktorych pritahuju maly chlapci
takze zenske gate navrhuje navrhar co pir tom sniva o zadku 8 rocneho chlapceka.
Jasne ze ziadna zenska krv a mlieko sa do toho nevojde.
Myslim ze je nacase aby zensku modu zobrali zeny do ruk
Praha 5
lp76
19.05.2011 12:05:15
Závidím, taky bych chtěl mít tolik času na běhání :(
Ale jinak gratulace k takovým výsledkům …
Aki
19.05.2011 12:37:23
Trošku to zlehčím. Lidé v dnešní době nekupují normální věci, ale jen zlevněné. Nečtou články o obyčejných lidech, ale jen bulvár. „Tlustá holka“ určitě přiláká víc čtenářů než nějaký „obyčejný“ nadpis. Na tlustou holku parádní výkon. Já bejt tlustej jako ty, tak si pískám. Pokud ti to vydrží do příštího roku a třeba se dokopeš jít běhat i v zimě, bude z toho lepší čas než 3:40, na to bych si skoro i vsadil.
Tupesy
IlonaB
19.05.2011 12:45:07
Blahopřeji ke zdolání maratonu. Přesto si neodpustím povzdechnutí nad
konstatováním „takže moje váha byla příšerných 73,5 kg“. Tady
někde se pohybuji a jsem nadmíru spokojená,protože jsem se na ni dostala
z vyšších hodnot a jako tlustá holka se necítím. Ani si nemyslím, že by měla
vliv na výsledky.Poslední Pražský maraton jsem uběhla za 3:44:09 a to jsem
začala běhat před dovršením padesátky.
ipeterka
19.05.2011 13:04:46
>> MartiNo, 19. 05. 2011 11:20:45
Ono zase ne se vším se dá tak snadno hýbat. Například u kalhot se
často udává velikost např. ve tvaru W32 H34, což znamená 32 palců
v pase a 34 palců na výšku. Takže dá se udělat super široký střih,
ale když mají kalhoty udáno W32, měly by mít 32 palců (cca 81,3cm)
v pase. Podvody v dané oblasti se pak dají snadno přeměřit.
Liberec
Rybka77
19.05.2011 13:06:15
>> IlonaB, 19. 05. 2011 12:45:07
gratuluji, tohle obdivuji.
když se podívám na mamku a tchýni, které se dobrovolně ani nehnou.:-P
a je to fakt o vl. pocitu.
já mám 66 kg a chtělo by to i těch 6 kg dolů, ale když nepůjdou, tak holt nepůjdou a budu spokojená i tak.
ale obdivuji, že má někdo vůli a dokáže si jít za tím, co chce.
mě to omezování stravy prostě nejde.:-(
Tupesy
IlonaB
19.05.2011 13:20:42
>> Rybka77, 19. 05. 2011 13:06:15
Děkuji,ke změně životního stylu mě donutily až „stařecké alias
cicilizační choroby“.Dnes žiji aktivním sportovním životem, jím celkem
zdravě a dosytosti .Jsem
šťastný člověk. Myslím, že k důležitým rozhodnutím potřebuje
člověk čas na uzrání
Lehký krok a duševní pohodu přeje Ilona P.S. V době první fáze hubnutí
jsem se půl roku nevážila
Liberec
Rybka77
19.05.2011 13:29:52
>> IlonaB, 19. 05. 2011 13:20:42
týjo, to bych nevydržela se tak dlouho nevážit.
ale on člověk vidí na oblečení, zda hubne či né. a ty cm jsou důležitější než kg.
jj, já si říkám, že pořád jakštakš dobrý, tak to nehrotím.
aspoň teda běhám, ráda chodím, v zimě heat a skákání na trampolínkách atd.
ale taky ráda mlsám apod.
lidi jako ty mě motivují a hlavně utvrzují v tom, že když člověk chce, jde téměř vše i ve vyšším věku.;-)
díííky.
Tupesy
IlonaB
19.05.2011 13:47:26
>> Rybka77, 19. 05. 2011 13:29:52
S takovou váhou opravdu nemusíš nic hrotit.Hlavně být v pohodě, pak jde všechno.Kdybys měla chuť,podívej se na můj blog z maratonu http://www.bezeckaskola.cz/…maraton.html
předchází mu ale blog :
http://www.bezeckaskola.cz/…ho-nebe.html
Bylo mi dopřáno prožít pár měsíců v týmu báječných ženských posedlých běháním – PIM Women s Challenge
Držím palce, aby ti radost z pohybu vydržela dlouho
Bílovice-Lutotín
katkaty
19.05.2011 14:25:58
Maty taky jeste jednou gratuluji a zavidim. Ja s vahou bojuji a nemuzu se hnout. Merim jak ty skoro 165cm a ted vazim 67kg a nehybe se to, teda jo ale vic nahoru. Mela jsem po porodu kolem 73 a pred tim i 76 a to uz byl mazec. Ted to neni nejhorsi, ale potrebovala bych tech 7 dolu minimalne. Ale moc to nejde.
Liberec
Rybka77
19.05.2011 14:38:18
>> katkaty, 19. 05. 2011 14:25:58
ono by to šlo s tím něco dělat, ale chce to disciplínu a režim a fakt to dodržovat.
a na to já nejsem.
určitě začni u jídelníčku, já to tu opakuji stále dokola, ale strava je fakt důležitější než pohyb.
chce to víc bílkovin, míň sacharidů a kvalitní tuky. pak pitný režim, ty 2–3 l vypít za den, nejlépe čistá voda, sem tam i něco jiného.
a jíst pravidelně 5–6krát denně. nejlepší je, si to psát a rozvrhnout, co budeš jíst.;-)
Černé Voděrady
MartiNo
19.05.2011 15:15:11
>> ipeterka, 19. 05. 2011 13:04:46
Jj, v pohodě, přečíslování i jiné rudovy historky beru jen jako
možnou alternativu, člověk nikdy neví…
Jinak to je přesně to, co potřebuju: širokej střih s užším pasem. Ale fakt mám tu zkušenost, že třeba docela fajn kalhoty tohoto druhu v bušmanovi dělaj až od nějaké 38, takže smůla. Nakonec nejlíp z toho vycházej vietnamský tržiště, ale to se zas obvykle nedá nosit do kanceláře. No nic, to už je opravdu OT.
Slapaja
19.05.2011 17:24:05
Moc gratuluju… Vypadáš naprosto úžasně – takovou cílovou
fotografii bych chtěla taky A pokud zohledním, že jsi tohle všechno zvládla
i s trpajzlíčkem, všechna čest! Jen tak dál, ať se ti dobře běhá a
hlavně ať koříš svoje rekordy!!
Praha 9
Lubos M
19.05.2011 18:09:28
>> Rybka77, 19. 05. 2011 14:38:18 naprostý souhlas, já tímto způsobem shodil 14kg(20% své váhy) za 6 měsíců…a to teď běhám méně než v minulosti, kdy jsem běhal veliké objemy a tloustnul…je to jen o jídle, nikoli o pohybu
Praha
Mattyna
19.05.2011 18:23:18
>> Slapaja, 19. 05. 2011 17:24:05 Fotky
v cíli se opravdu vydařily. Však oni si je také nechají pořádně
zaplatit! Moc ti
děkuji:-)))
>> katkaty, 19. 05. 2011 14:25:58 Děkuji
Jo a naprosto tě
chápu, bo jsem také s tím bojovala spoustu let než se mi konečně
podařilo zhubnout! Je to jen o nastavení v hlavě! Chce to pevnou vůli a
pak to půjde:-) Upravit jídelníček, hodně pít (nejlépe vodu z kohoutku a
čaje), a pohyb! A ono to pak půjde. Pokud chceš zhubnout rychle jako já,
chce to hodně omezit jídelníček (já jedla 5500–6500kj den), mít hodně
pohybu a hlavně děěěěsně pevnou vůli! Já bojovala s tím jídlem
děsně moc. Miluji sladké a kolikrát se mi doslova sbíhaly sliny,ale řekla
jsem si, že nesmím, že takhle nikdy nezhubnu a to samé s běháním když
se mi nechtělo:-) Já si tedy jídlo i vážila a zapisovala a hlídala si
denní kj abych to nepřehnala:-)
>> PavlínaŠ, 19. 05. 2011 09:59:22 No já
si tím jistá nejsme vůbec!! Ale i tak doufám,že příští rok se mi to podaří:-) Budu muset
víc trénovat, ale ze všeho nejdřív musím zjistit jak vůbec trénovat aby
to bylo k něčemu:-)
>> ipeterka, 19. 05. 2011 11:04:31 Moc díky:-))Je pravda, že v Pardubicích se běželo fakt hezky:-))) Až tedy na to, že pči posledním kolečku neměli vodu, to byl docela průser. Ještě že se jeden pán o ten poslední kelímek podělil:-)To bych tam asi padla!
>> lp76, 19. 05. 2011 12:05:15 Jo když
jsou super hlídačky pro prcka, tak je času spousta:-)) A to je fakt
super:-))) Díky
>> Aki, 19. 05. 2011 12:37:23 na zimu jsem právě odložila operaci, která vyžaduje 2–3 měsíce bez sportu, takže nevím zda budu schopná natrénovat abych to zaběhla za 3,45. Ale budu se snažit:-)))
>> IlonaB, 19. 05. 2011 12:45:07 Před
dovršením padesátky??? No tak ty jsi hustá!!! Tak to ti moc gratuluji k tak
krásnému času. Také by se mi líbil!!! A mooooc Já fakt při téhle váze
vypadala jako velryba!:-( ale věřím že jsou lidi třeba jako ty, kteří
mají tuto váhu a vypadají normálně:-) To můj případ fakt nebyl!!:-(
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.