Jen vyběhnout: Psa by nevyhnal
![Jen vyběhnout: Psa by nevyhnal](http://farm3.static.flickr.com/2796/4303284087_1a812ebd77_o.jpg)
Psa by ven nevyhnal, ale běžce současné přírodní podmínky neodradí. Ovšem po většinu roku se o své trati musíme se psy dělit. Někdy je obtížné v pár vteřinách rozeznat, zda na nás útočí rozzuřená šelma nebo naše kmitající lýtko upoutalo zvědavost hravého štěněte. A také majitelé psů nejsou všichni stejní. Jaké mají se psy, a také s jejich pány, zkušenosti naši běžci?
Lenka: Naštěstí mě ještě žádný nepokousal, jen mě jednou napadl při závodech, zakousl se mi ale do boty, takže se to obešlo bez následků. Přiznávám však, že se volně pobíhajících psů bojím.
Peggy: Nemám problém se psy, ale se psem. Ten můj totiž už mé vzdálenosti neuběhne. Zasekl se někde na sedmém kilometru. Prvního půl roku jsem zvládala dva v jednom – venčení i běhání. Při výbězích jsem už pár psů potkala a obvykle chtějí běžet se mnou. Nemám ani tak problém se psy jako s jejich majiteli. Musím se zastavit a počkat, až si pro ně páníček dojde. Ten se obvykle hrozně loudá a mně mezitím začne být zima.
Josef: Ještě se mi nestalo, že by na mě nějaký pes vyloženě zaútočil. Pravidelně se mi ale stává, že se po mně pes rozběhne a buď chce běžet se mnou, nebo si se mnou hrát. Obecně se snažím při běhu okolo nějakého psa pozorně sledovat, co dělá, abych byl schopen při útoku nějak zareagovat, i když tedy těžko říct, co bych kromě kopance mohl udělat.
Jarka: Mívám. Nebo spíš s bezohlednými majiteli. Nikdy mě žádný pes nekousl, ale když se na vás vyřítí rozzuřený pitbull, způsobí to docela slušný šok. Tohle asi zná každý. Bohužel s tím nejde vážně nic dělat. Můžete jim vynadat, ale takovým lidem je to jedno a vy se navíc zbytečně vytočíte.
Hanka: Ne.
Anna: Ne. Myslím si, že běhám v místech, kde je psů relativně hodně, a nikdy jsem s nimi problém neměla.
Katka: Se psy ne, ale se srnami a zajíci Už párkrát se mi stalo, že
na mě vyskočila srna nebo zajíc a musím říct, že jsem se vždycky dost
lekla. Jednou jsem si dokonce srnu spletla se psem. Lépe řečeno, viděla jsem
zuřícího psa, který se chystá na mě zaútočit, ale když jsem zaostřila,
viděla jsem, že ta srna má nahnáno víc než já.
Jan: Psy při sportování nemám rád už několik let, kdy mě jeden srazil z kola. Při běhu je to snad ještě nepříjemnější a většinou, když vidím volně běhajícího psa, přejdu do chůze. Jednou jsem se na kole tak rozčílil, že jsem si dokonce koupil pepřový sprej a řekl jsem si, že ho budu nosit s sebou. Několik měsíců ale leží doma a ještě jsem ho s sebou neměl. Neposlušní psi jsou vina majitelů, ale co se dá dělat…
Tonda: Nemívám problémy. Jenom mi vadí, když běžím ráno a začne štěkat celá vesnice. Nebo když musím sledovat, jestli na cestě není nějaký „pozůstatek“. Jinak jsem zatím nic vážnějšího neřešil.
A jaké jsou vaše zkušenosti? Máte nějaký osvědčený recept, jak včas rozeznat psí úmysly? Nebo znáte nějakou fintu, jak se před útokem úspěšně ubránit?
Komentáře (Celkem 31)
Lubanek570
14.02.2010 21:33:57
Já mám tedy nepříjemnou zkušenost. Nedávno (léto 2009) se mi na cyklostezce zakousl pes do lýtka a prokousl mi nohu. Opravdu velice příjemná záležitost, když navíc křičíte ani ne bolestí, ale aby vůbec doběhl majitel!!! Nikdy předtím jsem se nebál psů při sportu, ale od té doby, když běžím kolem jakéhokoliv psa bez košíku, mám nahnáno.
administrator 03.04.2010 13:33:10
Psa by ven nevyhnal, ale běžce současné přírodní podmínky neodradí. Ovšem po většinu roku se o své trati musíme se psy dělit. Někdy je obtížné v pár vteřinách rozeznat, zda na nás útočí rozzuřená šelma nebo naše kmitající lýtko upoutalo zvědavost hravého štěněte. A také majitelé psů nejsou všichni stejní. Jaké mají se psy, a také s jejich pány, zkušenosti naši běžci?
Odkaz na článek
Hodnocení příspěvků
Pro hodnocení příspěvků se nejprve musíte přihlásit.
Pokud ještě registraci nemáte, můžete se zaregistrovat zde.
Pro přidání komentáře se musíte přihlásit nebo registrovat, pokud ještě registraci nemáte.